192 



a liše. Podobné objevy máme n. p., kdjž papír, na němž leif nějaký peulz, rychle podtrhneme, 

 aneb když hrnek s vodon rychle otočime, při čemž ani peníz nestrhneme, ani vodu neotočíme. Tato 

 vlastnost ve fysice slově setrvalost čili lenivost (Beharrungsvermíigen, Tragheit), a její úkol je 

 v přírodě velevýznamný. 



Zkouška L. Foncaulta zakládá se na této setrvačnosti, pročež něco podrobnějšího o ni povíme, 

 Vezmi velikou skleněnou, pravidelně okrouhlou mísu, vytři ji nějakou mastnotou, naplň doplna vodou 

 •a polož ji na zem komnaty v přizemí, kam nikdo nepřichází a kde nestává žádného přerušení, 

 proudění vzduchu aneb nějakého otřeseni. Stojí-li po nějakém čase voda tiše, nasyp skrze nějaký 

 tenoučký laloček tenkou vrstvu plavuního semena (Barlappsamen, Lycopodinm) na povrch vody, 

 a však ne až na samý kraj nádoby. Aby se vodou nepohnulo, musí se to vše pozorně stát, sice 

 by se opět muselo čekat, až se voda utiší a ustálí. Podaří-li se tato vrstva z semena pla\aního, 

 pak nasyp — nejlépe složenou karton nebo papírem — lehký prášek setřeného uhlu čárou přes pro- 

 středek plavuní vrstvy. Potom polož cokoliv na kraj mísy, ve směru učiněné uhlové čáry, abysi 

 se přesvědčil, zdali a kterak čára uhlová svou polohu změnila. 



Za několik hodin zpozorujeme, že se černá čára od levé strany na pravou jako nkazovač 

 ležících hodin otáčí, a sice ve směru protičelném otáčení se země okolo své osy. 



Vyvinutí drvodělek ve starém špalku. 



Obdrželi jsme z venkova dopis, ve kterém se nám sděluje, že se v jedlovém špalku, již před 

 čtyřmi lety v lese uříznutém, na němž se neustále suchá a mokrá příze tloukla, zvláštní sršné vy- 

 vinuly, což všeobecné podivení vzbudilo. Když totiž v březnu ktira se špalku odpadla, bezpochyby 

 následkem neustálého otřásání, objevilo se na povrchu dřeva několik malých boulí, z nichž se v máji 

 jedenácte sršnf vyvinulo, které se ze dřeva ven prohryzly, a očisllvše se vesele dále odlítly. 



K tomu připojujeme následující vysvětlení: Tento zde pod jménem sršeň uvedený hmyz jest 

 drvodél veliký (Sirex gigas). Pravé vosy, ku kterým také sršeíi (Vespa crabro) náleží, 

 ■nají jiný spůsob vyvinováni, ony£ ohryzováuím vetchého dřeva a připojením k tomu vlastních slin 

 sobě šedé hnízdo staví, obyčejně k růži, často i k hlávce zelí podobné. Hnízdo toto skládá se ze 

 samých buněk, do kterýchžto vosy svá vajíčka kladou a larvy z nich vyvinuté až do zakuklení samy 

 živí. Vosy, ku kterým drvodél veliký náleží, mají na konci těla dlouhou, k žíhadlu podobnou 

 a v pochvě uschovanou pilku, jižto samice nahnilé a staré dřevo uavrtává, aby do dírek tím po- 

 vstalých vajíčka klásti mohla. 



Larvy z těchto vajíček vyvinuté mají podobu housenek a jsou ostrými čelistmi opatřeny, jimiž 

 se dál do dřeva zažírají, nebot živí se dřevem. Tím spíisobem provrtávaji někdy silné kmeny ve 

 všech směrech. Když se dospělá larva zakukliti chce, udělá si blíže povrchu dřeva z pilin a slin 

 lůžko, v němž svého vyvlnntí očekává. Vyvinutý hmyz prohryže se skrze dřevo ven, rozvine pak 

 svá křídla a ulitne, aby se rozmnožoval. V případnosti zde uvedené byla vajíčka bezpochyby do 

 kmenu vložena dříve nežli skácen byl, v uříznutém pak špalku živily se larvy. Ze k tomu bylo 

 čtyř let potřebí, než se vosy vylihly, není nic zvláštního, neb i jiný hmyz v dřevě žijící, jako 

 Cerambyx Ileros, Synodendron cyliudriciim, Lucanus cervus, Cossus liguiperda, Sešla apíformis, po- 

 třebuje 2, 6 i více let k dokonalému vyvinutí. Nápadné jest však to, že se tlučením na špalek 

 larvy nevypudily ; bezpochyby stál špalek neustále na jednom místě a otřásáni jeho nebylo 

 příliš veliké. 



Zpráva o sezeni pHrodnického odboru Českého Musea dne 9. května 1854. 



Ve schiizce této vyložil pan Sax, který se po delší čas zevrubným skoumánim tajnosnubných 

 rostlin obírá, výsledky svých jakož i hlavně IIoiTnieistrových prací, v tomtéž oboru (v německé li- 

 teratuře) dobře známých. Částečně jsou práce tyto v Živě (ve článcích pana Saxa) již naznačeny, 

 ostatek vyjde co nejdříve ve zvláštním pojednání v Živě. 



O b s a b. 



Kofylnali ssatci. Sepsal Emanuel Purkyně. — O postaveni slnnecití soustavy v frostont štětovém. 

 Od Dr. Vojtěcha Kuneše. Pokračování. — nástiny zwotapis^ českých přírodoshiímcú. Od Dr, 

 Viléma Weitenwebra. V. August Josef Corda. — Urobnostl ; Vmélé roannoiováni stroma. Od 

 Frant. Spatného. Pokračováni. — O fěslotání vína v Cechách. Sepsal Filip Čermák. Po- 

 kračování. — Příspěvek ku přírodnímu kalendáři Praiskího okolí. Od Prokopa Dvorského. — 

 ISejnovějH Foucaultův důkaz otáčení se země okolo své osy. Od Jana Vaclíka. — Vyvinuti 

 drvodělek ve starém špalku. — Zpráva o sezení přirodníckého odboru Českého Mutea dne 

 9. května 1854. 



Tiskem Bedřicha Rohlíčka v Praze 1854. 



