201 



pelí, plováním přirozeným i umným ve veřejných plovárnách; nčkdy se přihodí i zaku- 

 ckali se, anebo až i tonouti, spařiti se vodou vřelou, a tak i poznati životomorné vla- 

 stnosti toho živlu. Ještě rozmanilčjší příležitost ku poznání vlastností vody podávají 

 všeliká řemesla a živnosti, které potřebují vody k vykonávání prací svých. Tu rolník 

 zorává kosmo stráň, aby voda dešfová povolně stékati mohla, po lukách provádí splavy, 

 aby jimi rozváděl vody z blízkých tůní čerpané, ostatně ponechává z větší částky 

 ovlažování svých úrod milosti nebes, ač i někdy pravidly prostonárodními o povětrnosli 

 se spravuje ; zahradník polévá a navlažuje rostliny rozličným spůsobem ze všelikých 

 nádržek vodních konvemi a stříkačkami, aniž tuto správu náhodě a povětrnosti pone- 

 chává. Mlynář vodu potřebuje k pohánění kol bud shora nebo zdola, užívá stavů, hrází 

 k nabírání jí, k sesilení nebo zmírnění jejího toku. Plavci svěřují proudům vodním své 

 vory, čluny, lodě malé i velké na řekách, jezerech, mořích; znajíf veslovati s proudem 

 i proti proudu, rychleji neb povolněji, jak to potřeba žádá, u převážení čárou kosmou 

 od jednoho břehu k druhému ; známy jsou jim mělčiny, skaliska pod vodou, zvláště pak 

 nabývají veliké zkušenosti a zručnosti na některých skalnatých pomořích, kde jim pří- 

 ležitost dána, denně se o život potýkati s bouřlivým tímto živlem. I rybáři na suchu 

 i na moři učí se poznávati a upotřebiti vody v poměru své živnosti rybolovecké. — 

 Jsout řemesla a fabriky, kdežto vody se užívá k močení, čistění, bílení příze, všelikých 

 tkanin, k rozvolnění, nakypření kokonů, kozí , prutů, dřev, k rozpouštěm', vaření, roz- 

 vařování solí, barvin, látek rostlinných a zvířecích; tu též slouží páry k dokona- 

 lému proniknutí vodou věcí kyprých a k ouplnějšímu z nich vytažení soků, solí a barev. 

 Pozornému oku, ač bez ohledu na vědeckost, vždy nové a nové vlastnosti vody při 

 takovém s ní nakládání se vyskytují. Spojenými silami snažil se člověk skoumati dále 

 rozpoložení veškerého vodstva na zemi, rozšíření moří na povrchu jejím, jejich hloubky, 

 mélčiny, proudění, množství vody, délky, spády, řečiště hlavních veletoků, vypařování 

 vod a sráženi jich deštěm s oboru vzdušného podle polohy rozličných krajů, mrznutí 

 a rozpouštění v zemích obtočnových, suchost nebo vlhkost půdy, větrů, teplotu zřídel, 

 studní podle jejich hloubky a j., což vše náleží k předmětům fysikálního zeměpisu. 



V geologii zastupují oučinky vody, od prvního jejího sražení se na povrchnost 

 koule zemské, skrze všechny vrstvy hor až k nejnovějším zaplaveninám, nemalou část 

 činností, jakými se utvořily a spořádaly zeminy, skály, ostatky živoční různých vrstev 

 jejich. Až dotud považovali jsme vlastnosti vody více méně empirickým dovedným 

 spůsobem, dále otvírá se nám obor věd fysicko-raechanických, kdežto voda v různých 

 spůsobech svého skupenství, zvláště co kapalná a těkavá tekutina, veledůležité úkony 

 zastává. , 



Protože všude v největším množství se nachází a mírné povaliy jest, aniž tak 

 žíravá jako jiné tekutiny, ano k mnohonásobným potřebám života lidského se hodí: 

 proto užívání její jest rozličné v záležitostech života domácího, v řemeslech a živ- 

 nostech, neméně také ve zkouškách a užitkách věd fysicko-mechanických. Tak v me- 

 chanice v užším smyslu k pohánění strojů tlakem i proudem v stavu tekutém i v stavu 

 par (parolodě, parovozy). Hydrostatika pak a hydraulika hlavně od vody svá jména 

 odvádějí, protože voda hlavně sloužívá k dokazování jejich zákonů, jsouc ke zkou- 

 škám toho druhu nejzdatnější, ačkoliv i jiné kapaniny týmž zákonům podřízeny 

 jsou. Považujef se v hydrostatice tlak a rovnováha vody co tekutiny nestlačitelné, an 

 těkavé tekutiny co stlačitelné, kamž i pára vodní náleží, v aěrostalice své místo nale- 



