21fi 



konalcjších rostlin dvCma vslřídními lisly se ukonCuje, Pak se rozpolí konec lodyhy 

 ve (Ivč vClve (III. a), a dolejší čiisl kličku vyžene první poboční kořínek. Kusllinka 

 má nyní již všechny znaky Srlaífinelly , další životní činnost záleží v opětování toho 

 samého pochodu, až konečně I k vytvoření plodu dospčju (III. b). 



Šídlalky odchylují se od SelaKinell u vytvořování plodů jenom tím, že jo cho- 

 vají ve véjíHch. U plavuní (Lycopodium) pozorovaly se dosavá<le v klasech jenom ■ 

 mali5 výtrusy, pročež se klíčeni jejich skoumali nemohlo. 



Porovnáme-li vývin plavuníeh rostlin s předešlými řády, vyplyne samo sebou, že 

 zdo k zákonité řadĎ postupu ještě jeden článek přistoupil. Vytvoření pohlavní rostliny 

 jest zde, jako u niičovek, pouze samicím výtrusům ponecháno, ale vykonává se již na 

 plodní rostlinĎ. Představíme-li si, žo veliký samicí. výtrus po vyklíčení z plodu nevy- 

 padne, obdržíme rostlinu semenní. Pak jest veliký výtrus obdobou klíčního vaku se- 

 mcnní rostliny, výlrusní plod sám ale jcsl obdobou semcnního klíčku (vajíčka). Uká- 

 žeme pozdůji při výkladu o sosnách, jak vyvinování semen sosnových stromů tomiilo 

 zdání vstříc přichází. 



Přehled rýcmu lajnotnnbmjch rostlin. 



Dokončili jsme nyní v řadfi svých rosllinopisných rozprav úvahy o lajnosnubcích. 

 Ačkoli hlavní ohled vždy na to obrácen byl, aby so souvislost pojednaných tříd co nej- 

 jasněji objevila, a aby so ukázalo, jak oko vůdccky zostřené z pestré směsi, již příroda 

 padává, řád a zákon poznati může, sestavujíc podobné a odlučujíc podstatné od nepod- 

 statného a proměnlivého, oddělujíc z množství rozličných údajů všeobecné od zvláštního, 

 až konečně dospěje k tomu náhledu, kdežto se úsirojný život jakožto zvláštní případ 

 všeobecného přírodního života, v součinu fysikálních zákonů obsaženého, objevuje: 

 předce jsme byli' v těchto úvahách příliš vytrhováni mezerou měsíců, v nichž naše roz- 

 pravy uveřejněny byly, jakož i tím, že se musil čtenář teprva s předměty seznamovati, 

 jejichž v.iieobocné uvážení naší úlohou bylu. Při popisu podrobností mohla se tedy dosti 

 často jak nit tohoto labyrintu, tak i trpělivosti přetrhnouti. Nebude tedy mnohému, 

 kterého tato vře zajltiiá, nepříjemné, sejmu-li ještě jednou v krátkém přehledu nejdůle- 

 žitější výsledky v jeden celek, při čemž se ovšem na to spoléhati musím, že obsah 

 pi-edešlých rozprav čtenáři ještě docela z paměti nevypadl. 



Počali jsme pojednání svá s nejjednoduššími tvary rostlinné říše, a postupo- 

 vali jsme od nich až k těm tvarům, které se bezprostředně k semenním rostlinám při- 

 bližuji. Postup tento dá se poněkud k dějepisu stavitelství porovnati. Jako se v tomto 

 pozoruje, že jistý sloh po celá století s rozličnými proměnami jakožto všeobecný výraz 

 umělecké obraznosti panuje, až konečné jinému ustoupí, s nímž ovšem ještě mnoho 

 společného má: tak se objevují i v rostlinstvu jednotlivé skupcniny dle rozličného vzoru 

 zřízené, kterýž všelijak vyvedený u jedněch rodíi v ryzé čistotě so jeví, u jiných ale 

 smíšen s jiným vzorem se pozoruje. S ohledem na zkamenělé rostlinstvo objevuje se 

 zajímavý výsledek, žo nejjednodušší tvary také nejdříve byly vytvořeny a že s přibý- 

 vajícím stářím země také tvary ro.sliin se znásobily, podobně jako život člověčenstva 

 v každém věku nové a rozmanitější poměry vyvozuje. Můžeme se také právem domý- 

 šleli, že rostlinstvo každé doby, jakož i lidstvo, bylo výsledkem panujících poměřil 

 (půdy, vzduchu, tepla ald.), tak že si radu rostlinných tvarů jakožto postupný vývin 

 několika pravzorů, v rozličných okolnostech vyvinutých, představiti můžeme. 



