nost hmjza v^blzi nás, a1);c|ioin <vod pozornost obrátili k dobám, za kterých se každoročně jeho 

 nejčeCDějši rozplenieňování abje?uje. Doby, t nichžto zpooeoáhla hmyz z vejce r larva a z larvy 

 T kukla se proniěúaje, až konečné k rylíhnuti úplně dospěje, mají ovš^m n rozličných rodů a druhů 

 rozličné trváni, n některých jen několikadenní, n jiných n^nobojeté; a však jsoa předce jistým 

 zákonům podrobeny. Největší část hmyza, jmenovitě zlomenokřídlébo, podobá se co do trváni avého 

 života k jarním čili jedaolKtnim rostlinám. V oběbu jednoho roka dokonává hrayz ten svoa trojí 

 proměna, pak rozploznje se a konečně bjne. Takové rody a draby m^i za rok toliko jedno 

 dobo syého nejhojnějšího rozmnožoráni i kterážto u rozličných drnhů t rozličné mědíce gripadá. 

 Právě T máji dosahají v našem okolí nejvyššího stupně svého rozmnožení, jedenkráte za rok se itá- 

 Tajícího, některé z oněch dvacíti čeledi, které jsme v března a v dubna vyčetli j z nichž sem jme- 

 novitě přináležejí : komolci, mršníci, potápníci, virnici, byrrjbldkf r kryptofagi , kAŽojedi a leátěnky, 

 kdežto pracbošóm se tohoto maiimam v rozplození již v března a v dubna dostalo- 



Než mimo tyto nalézáme ještě jiné čeledi, které každoročně dvě doby mají, v nichžto se 

 nejbujněji rozplemeíiaji. Rozhraní mezi oběma dobama působí vůbec čas střední, mezi letním sinnce 

 stáním a mezi počátkem srpna plynoucí. Tato mezera liší první pokolení hmyzo, kteréž přetrvalo I 

 zimn a ^lifn( spánek, od drohé generaci, která svoa úplnoa proměna < letě překonává- Z čeled/, 

 jejichžto první maximum každoročního rozmnožování se v měsíc máj připadá, mohou zde přede 

 všemi jmenováni býti střevíci, a zvláště jejich druhové : Carabus granulatos et cancellatqs, Brachi- 

 nus esplpdens et crepitani, Poecilas csprens et lepidus, Ferooia melanaria, Harpalas aeneas, dis- 

 coldeus a jiné, pak dále čeledi chrobákovitýcb, mandelinek, sluneček a vodomilův, kdežto drábčici 

 již v březnu a v dubnu nejvyššího stopne rozplemeíiováuí se prvníkráte dosáhli. 



Od té doby astnpají dotčené čeledi na čas místo opět jiným t ten spůsob, že v měsících, 

 mezi první a druhé maximum připadajících, jednotlivé jich rody a diiihy buď z částí se trati aneb 

 na několik neděl docela zanikají. 



Z počátku tohoto měsíce vidíme tedy ještě střevíce, k nimž mezi 1-6. kvétneo) f^tjr 

 rodů přibývá, co do čeledi nejhojněji zastoupené. Záhy však je převyšují množstvím z mandelinek 

 dřepčici, a pak čeleď sluneček. K dřepčíkům, již při dubnu podotknutým, přistupují v máji 

 z příbuzných rodův nové druhy: Lnperns rufipes, Paleruca lineola a Agelastica alni (3., 6., 11. 

 května), které podobně jako z mandelinkovitých : Fhratora vilellinae (4. hvčtnaj a mandelinka to- 

 polní (16. května) na olších, na topolích a na vrbách mladé listí docela ožirají. Okolo 6. máje 

 objeiraje se nová čeleď dravého hmyzu — čeleď svižnikův (Ciclndelae), štíhlým tělem a širokou 

 hlavAii výzoamByCh, tykadla nitová, oči a kousadla veliká majících. Brouci tiio jsou velmi draví,' 

 ani sebe vespolek nešetříce Cíle se pohybují a zvláště ua výsluni poletují. Nejvšednější ze všech 

 D^ází <e a nás na písčitých místech u VUavy, na Císařské louce svížník polní (Cicindela cam- 

 peilrls), pěti skvrnami na pokrývkách světle zelených vyznačený. Právě v ten čas, když ovocné 

 itromy kvetou, vystupuje čeleď měkkýnův (Telephori, 6. května) současně s dvěma podčeleďmi 

 ahrobákovltých, jmenovitě chroustův (Melolonthida) a zlatohlávkův (Cetonlda, 7. května). 

 Cilutí povahy k svižník&m podobni objevají se z počátku máje náhle n veliké hojnosti černohnědí 

 ■kékkýql (Telephoros čili Cautharls fusca) , mající Jtit , nohy a okraj těla žlutočervené 

 barvy. Běhají i poletuji rychle na trávě, po kvetoucích stromech i ua obilných klasech. Podivu 

 hodno bývá někdy ranné objevováni »e jejich tmavočemých larv, kteréž, bývají-li stromy na jaře 

 od větru vyvráceny, častokráte již v únoru 1 na sněhu se vyskytují, navracujíce se při západa 

 slunce opět ve své útulky. Stromám nepůsob! měkkýn žádné škody, ale činívá přítrž škodlivému 

 hmyzu. Tím více vyniká svou vůbec známou škodlivostí, zároveň s nim se tehdáž objevující má- 

 jový chroust čili babka (Melulontha vulgaris), který co hnusná pondrava, čtyry i vlče let v zemi 

 trvající, kořínky zelenin a zemčata vyžírá, a pak co brouk zahradním strom&m, zvláště peckovlté 

 evoce plodícím, a kxálovikým ořechům ožíráním listí a květu škodlvá. Chroust i měkkýn, zvláště 



