223 



Telephorus clypeatas, fascns a dispar, jest ohledem svého trvání vSbec bi měsíc máj obmezen. Déle 

 trvají bedraňky čili zlatohlave i (Cetonia anrata et aeuea), kteří přilooace ke květu kaliny 

 žUznatí, bezD, bílé ráže a jiných, co zelenoleskli drazf kamenové je nad míra ozdobuji. Brouci 

 titu nejsou škodliví stromům, ale pondravy jejich trváním v zeipl á šliodlivým pusobeuím vyrovnají 

 se poudravám chroustiiv. Kukly, které bývají omylně pod jménem „královny čili matky roravencSv" 

 zároveň s mravenčími vajíčky a nás na Irh přinášeny, nalézají se buď ve shnilém dříví anebo ve 

 mraveništích. Zde je mravenci s podobnou péči ošetřují, jajioa též vépují kyjouosům čili palič-, 

 nlkňm (Claviger faveolatus), podivu bodným tiruačkůia, kteréž česKý přirodauul Jau Daniel Preiss- 

 ler první úplné proskoumal. Opominouce méně důležitých dvou čeledi 1 y s a n e k (Phalacri, 

 1. května), a hřiborypu (Mycetophagi, 6. května), obraťme jsp/še svůj zřetel k objevujícím se 

 tehdáž (6. května) broukvm z čeledi kyjonosných, kterýmž od jejich povahy se dostalo jméno hrob-' 

 níkův (Necrophoros vespillo). Jsouce to brouci téměř palec dlouži, s vrchu dvěma pruhama 

 pomerančové barvy vyznačené, mají do sebe tu obzvláštuosC, že, bývá-li mrtvé tělo nějakého menr 

 šiho zvířete, ptáka, myši, krtka, kde na povrch zahradní ueb polní prsti, ba i na tvrdý diodnik 

 položeno, k němu slituon a prst ze zpodu tak dlouho odhrabnjí, až mrtvola, v kterouž později své 

 vejce kladou, t tu jámu zapadne. 



Z nových čeledi připadá jich mezi 7 — lá. máje opět devět, ale všeho znameuilějslho půso- 

 beni prostých. Na drnovci obecném (Parietaria officinalis) se objevuje (7. května) pažnikům a ko- 

 molcům příbuzná čeleď T h r o s c i ; pak se vůbec ^a všelili^réfif frvětg nkazujjí dvě tfif^lň vřetenp- 

 vltým vyznačené čeledi ostřenek a kvetul (Mordcllae et Anthici, 7—13. května); na suchém 

 dubovém a bukovém dřivi z čeledi 1 o d i k a z ů (Lymexylones) zllášté druh Hylecoetus dermestoides 

 (11. květua) ; na šipovénce z čeledi liiiovitých : p ě k u e p (Oonacia sagittariae) : z čeledi nit ach 

 (Cistelida) na rozličných bylinách druh v ý srn ach (Oedemera lurlda, 11. května), na kvetoucí trávě 

 z měk kokřidlich jmenovitě měkknie (Malachius elegans et viridís, 13. května), na suché písčité 

 půdě z čeledi dlouhatek (CoUydií) zvláště dru|i Sarrotrii^u mulicum (13. května). Nad tyto vice 

 vábívá k sobě pozornost zvláště povérečných lidí bronk z čeledi smutníkův (Blapes) -- totiž svou 

 barvon a výparem nám protivný smutuík čeruý (itiaps mortisaga, 13. května). Zdéli maje asi 

 palec, jest v předu širší ; tykadla má růžencovitn, krovky černé, vzadu přišpičatělé, zpodní křídla 

 zakrnělá. Stodoly, sklepy, tmavá místa, nahnilá prkua, smetiska jsou jeho bytem, odkud častokráte 

 v noci vycházivá ; páchna práchnivinou bývá za zvěstovatele smrti považoTán. 



Velikostí tykadel vynikají nad tyto všrchny podotknuté brouky vřezíci (Cerambiclda) 

 z čeledi tesařův, a sice dřevohlod modravý (l'allidium violaceum, 1. květua), brouk fialové 

 barvy, Jehož larva žije jako všecky druhy též čeledi v hnijícím dřevě, Jsoqc jt»lf sUnýn^i kfiasadly 

 ozbrojena, že i olověné lupeny přehryzuje. Mimo něj vystupují ještě z pěti rodů vřezíků jednotlivé 

 druhy, z nichžto vřezik čili dazule tkadlec (Lamla teitor, 13. květua) k největiim a nejsil- 

 nějším broukům v našem okolí přináleží. Hnědočerný, draslavý, asi palec dlouhý, opatřen jest týr 

 kadly nemotoruýml, kůží tvrdou a hrbolitoa, a obývá zvláště na vrbovinácb. 



Důležitější pro své škodlivé působeni vidí se nám býti zmáhání se čeledi n o sa t c o ví týck^ 

 kteří svou četnosti hned třetí místo po střevících a dřepčících v květnu zaujímají. K jejich hojným, 

 již dotčeným rodům minulých dvou měsíců, v máji opět šestnáct nových přibývá. Zde toliko o čty- 

 řech rodech krátce zmínku učiníme Nejškodlivější pro zrno obilní na sýpkách jest pilous černý 

 (Calandra grauaria, 16. května), jehožto pondrava, pod jménem obilního červa zle pověstná, ze zrna 

 moučka vyžírá a pak se v prázdné slupce v kuklu proměiínje. Z rodu Anthonomns klade zvláště 

 druh Anthouomas pomoram do poupat květu jabloního svá vajíčka, a luzí tím spnsobem již 

 v zárodku výnosný zdar toho ovoce. V menší míře a později škodivá ovoci, z višně a hlohu pocháze- 

 jícímu, provrtáním pecek druh Anthonomns druparnm. Podobných nepřlznivců, jakých ovocní 

 stromové mají, neschézivá aul na stromech špeodličlcb, při kterých však ikoda bývá ještě větší, 



