226 



obloha kalná a zachmuřená, pouílěji se na iino. Rdo lefly hezky velikou sklenici pi- 

 javek chová, má již spůsob llaljoméru a mohl by snad f prospěchem se dát na předpo- 

 vídání počasí; asi podobně jako s rosičkami, které často k tomu účelu a k obveselení 

 bývají držány. Přes zimu zarývají se do bahna, kdež pak zakrouceně přezimují. K ži- 

 vobytí jim není nevyhnutelně potřebí -vody ; díry jejich, do kterých se ukrývají a kamž 

 obyčejně svá vejce kladou, nacházejí se na břehu ; mohou se tedy beze škody pře- 

 chovávati ve vlhké zemi nebo hlíně, ve vlhkém sklepě, kdež dle pozorování vejce kladly 

 a mladé se vylihly, a v mechu. V zajetí, v němí bývají obyčejně, není-li jich příliš 

 mnoho, ve sklenicích chovány, z většího dílu visí jedním neb oběma konci přissáty. 

 Častý pohyb jejich je ten, že majíce na skle hlavu připevněnou ostatním tělem ve vodě 

 semolam máchají, snad proto, aby více čerstvé vody dostaly. Zvláště pěkné podívání 

 je, když pijavka plave, což se děje pohybem hadovilým, při čemž má tělo zploštěné 

 a velice prodloužené. Na předmětech pevných pohybuje se tím, že nejdřív hlavu při- 

 ssaje, pak zadní příssadlo připevní, potom natáhne se v oblouk stojatý a hlavu strčí na- 

 před, za kterou když je připevněna, opět zadní konec následuje, což se ustavičně opě- 

 tuje. Takto umí se i pozpátku procházeti, jakož vůbec pohyby její na všecky strany 

 jsou stejně lehké. Mimo vodu a docela všeho vllikp zbaveny hynou pijavky velmi 

 rychle seschnutím, což jsem sám je chovaje dostkrát pozoroval; kdykoli některá ze 

 sklenice upláchla, životem to zaplatila : našel jsem ji suchou a scvrklou, opět do vody 

 dána za malou chvíli obyčejně zhynula, málo která se zotavila. Jen dokud sliz na těle 

 jejich zijstane vlhký, mohou beze škody venku vytrvati, a jak jim je ten potřebný, uka- 

 zuje se tím, že pijavku častějším, opětovaným osušením a utřením lehce můžeme zhu- 

 biti. Nejveselejší bývají přes den na jaře a v letě, přes noc sedí tiše připevněny na 

 bylinách. Jsou to zvířátka velmi míru milovná, dlouho dosti je chovaje nepozoroval jsem 

 než několikráte, že se bud jedna na druhou, neb na dotíravého brouka vodního, kte- 

 rého jsem jim dal za společnost, osupily. Nevrlost svou dávají tím na jevo, že rychle 

 se obrátí a hlavou do předmětu, jenž jejich nevoli vzbudil, uhodí. Pohyb je u nich 

 stejně dokonalý na všechny strany, nejumělejší jest ale pohyb hlavy; také umějí se pi- 

 javice, položíme-li je na záda, velmi snadno zase obrátiti. Přissávání děje se s rychlosti 

 několika sekund, a velmi pevně, proto, chceme-li je příliš šetřiti, někdy nesnadno bývá 

 ze sklenice je ven dostati. 



Pijavice živí se jen krví zvířat, a to červenou i bílou, studenou i teplou. Na- 

 lezneme je ssáti na malých ssavcích, jakož i na žábách, salamandrech, rybách, hlemejž- 

 dích, ba i na hmyzu. Někteří přírodozpytci za to měli, že předce mimo krev ještě ji- 

 nými malými zvířátky vodními, snad nálevníky atd. se živí ; tomu však soustava je- 

 jich žaludku a ústrojí zažívacího vůbec velmi zdá se odporovati. 



Při zvláštních příležitostech, obyčejně kde je jich, jako k. př. při dovážení, příliš 

 mnoho pohromadě stísněno, předce se potýkají a rvou, což vysvitá z toho, že bývají 

 nalezeny některé s ranami, které jen od kousnutí jiných mohly pocházeti. Chce-li pi- 

 javka ssáti, obyčejně připevněna jsouc koncem zadním natáhne tělo a hlavu semotam 

 pohybuje, pak ji spustí a rypáčkem svým čili tak zvaným pyskem po místě zvoleném 

 jemně hmatajíc hlavu na ně přiloží, a stáhnutím kroužků předních čelisti své k prokous- 

 nutí kůže sloužící do předu vystrčí. Pohybem čelistí svých, podobným ku pilování, spů- 

 sobí ránu tříhranou, jejíž jizva pak dlouho zůstává. Tím, že pijavka při ssání pysk ho- 

 řejší rozšíří a povětří pod ním obsažené vytlačí, pak dutinu utvoří, stane se prostor 



