230 



a kriiiciií pijavek spQsobuiii co noj přirozenějším Ziindili. Nasázejí se lam pulci, maliCké 

 ryby a žáby, klcréžlo posleiliií však musí byli vázány, poněvadž jsou mládeži pijavčí 

 nebezpečné. Ze vodní byliny a to sice v hojném poClu v jezérku nemají chyběti, roz- 

 umí se samo sebou, jako i to, že hloubka nesmi čtyry střevíce přesahovati. Pozor 

 třeba míli na nepřátele pijavek, ti se musejí všemožní zaháněli. 



Málo komu snad budou neznámé podrobnosti o užívání pijavek^ které se nazývá 

 sázením a ještě do novějších časů velice kvetlo. Pijavky k tomu určené vyndají se 

 chvíli dříve ze sklenice, a pak teprv se přikládají, nebof se myslí, že tím spůsobem lépe 

 ssaji. Při sázení mohou se bráti bud do pouhé ruby do dvou prstů, neb do šátku, do 

 skleničky, neb na malý kousek tuhého papíru. Na místech vlasy zarostlých pijavka 

 nechytá, taková tedy třeba oholiti a pak dobře umýti, aby nebylo po mýdle památky. 

 Často bývá velmi těžko připraviti pijavky na některé nemocné, na leckterou kůži, na ne- 

 zdravé dásně atd. Pijavku, která nechce ssát, nemůžeme přinutiti, ale musí se jiná 

 vybrati a laková oddělili, neb buď je nemocna anebo jest třeba, aby ještě hezky dlouho 

 se postila. Poněvadž však, zvláště není-li dost pijavek pohotově, věc to velmi nepří- 

 jemná, jestli která nechce ssáti ; udávány rozličné prostředky proti tomu, mezi jiným 

 štípati je do zadního konce, a jeden, který se mi zdá velmi žertovný, totiž dáti je do 

 piva. Často však nacházíme, že pijavka, kterou den před tím nebylo lze saditi, den na 

 to ssaje velmi dychtivě. Není potřebí pokaždé na místo, kde mají ssáti, kapku ki-ve 

 neb mlíka dáti, jsou-li schopné, postačuje smočení čerstvou vodou. Některé jsou tak 

 nestálé a vybíravé, že zraní více míst, než na jednom se dokonale přissaji, což ovšem 

 nemocnému příjemné býti nemůže. Někdy je potřebí, počne-li k. p. nemocný těžce je 

 snášeti, pijavky rychle odstraniti, což nejlíp se děje, posypeme-li je solí. Obyčejně 

 však zůstanou tak dlouho, pokud samy neodpadnou, načež se dají do vlažné vody. Vy- 

 mačkávati a napichovali je nemůže jim býti prospěšné. Zkušenost učí, že nejdychti- 

 vější jsou v ssání pijavky na jaře chycené. 



Novější škola lékařská docela zavrhla ono nesmírné plýtvání krví lidskou, které 

 tak dlouho panovalo, a možná že obchod a chování pijavek jakožto odvětví průmyslu 

 lim oslabnou. Nebyly však nepatrné důvody, které již i za let předešlých mnohé lé- 

 kaře od jich užívání odvrátily. Větší množství pijavek může velmi škodlivý ano i smr- 

 telný oučinek míti, jakož učí příklad několika malých dítek, které do bahna, kde pi- 

 javky se zdržovaly, vběhše životem to zaplatily. Osoby slabší, ženské, jakož i děti ne- 

 jednou dostaly velmi nepříjemné případy, mdloby, křeče, a krev pak po odpadnutí pi- 

 javek kolikráte nebyla k zastavení. Místa rozličná, kde bývaly sázeny, též zavdávala 

 příčinu k nehodám, tak k. př. pijavky na dáseň sázené do jícnu, anebo z okolí řiti do 

 konečníka se dostaly. Při takových příležitostech musely pomáhati látky ostřejší, aroma- 

 tické, líhovité atd. Za nynějších dnů může člověk měsíce v nemocnicích pobyti, než 

 pijavky sázeti uvidí, nebof je-li nějakého ubráni krve potřebí, vždy raději jiným spů- 

 sobem se vykonává. 



Za oněch let, když lak kvetlo sázení pijavek, že konečně po vyčerpání močálů 

 uherských a polských až z východní Indie a Egypta je počínali dováželi, navrhovali 

 někteří k témuž oučcli tak zvanou pijavku koňskou, o čemž všelijaká byla mínění. Ně- 

 kteří se jí velice báli, a též se myslilo, že kousnutí její zlou může působili zapálenínu; 

 zdá se však, že se velice mýlili. Já jsem od počátku jara ve sklenici je chovaje nikdy 

 jjepozoroval, že by na salamandry nebo žáby s nimi v jedné sklenici jsoucí nějaký 



