234 



na jižni břeh obrací. U Falknova přeskakuje Oharku podruhé, a prostírá se přes Staré 

 Sedlo, Ruditzgrun, Libenau až k Panně Marii na Chlumu CMariakulm), Haberspirku a Lil- 

 tengrunu, kdežto vrchy svorové (Gliinmerschiefer) a bridličnaté jej od horništé Cheb- 

 ského hnědého uhh' oddčlují. 



V tomto rozsáhlém okresu prorážejí útvar hnědého uhlí dvě mohutné spousty če- 

 diče (Basalt), z nichžlo první tvoří kuželovité mezihoří Litoměřické na obou stranách 

 Labe, druhé pak čedičové hory v západním Žatecku a východním Loketsku okolo Dou- 

 pova. Mezi nesčíslnými kužely a hřbety těchto hor objevuji se též kusy a útržky sou- 

 vislého druhdy horništé Iřetihorního v zajímavých často poměrech. 



Západně za svorovými vrchy u Panny Marie na Chlumu blíž Kinšperka leží ještě 

 jedno menší homišlé hnědého uhlí, kteréž kolem prahorními břidlicemi a granitem ob- 

 klíčeno, kotlina Chebskou vyplňuje. 



Také na Saských hranicích v Boleslavském kraji objevuje se útvar hnědého uhlí, 

 a sice jižní cíp Žitavského horništé; v Čechách zaujímá jenom malé prostranství 

 v oudolí Nisy u Gersdorfu, Hrádku (Grottau) a Dónisu, a spočívá dílem na pískovci 

 útvaru křídového, dílem na granitu. 



Konečně prostírá se třetihorní sladkovodní útvar ještě v jižních a východních 

 Cechách na několika místech, jako u Zehušic a Chrudimi, kdežto v bílém vá- 

 penném jílu mnoho bahenníeh šneků, ale boz hnědého uhlí, obsahuje; u Zahrádky 

 mezi Sázavou a Želivkou, kdežto nečistý hnědý opál chová, v údolí Votavy u Stra- 

 konic, Horaždějovic, Katovic, Pracovic, Štěkny a Čechnic, jakož i jižně u Kaplice, Ci- 

 měře (Schamers) a Jindřichova Hradce, západně u Plané, Sudoměřic a Bechyně, kdežto 

 \šude mezi pískovými vrstvami a jílem jenom slabé vrstvy hnědého uhlí a hnědé že- 

 lezné rudy obsahuje. Největší prostranství z těchto jižních horništ zaujímá útvar hně- 

 dého uhlí v rovině Budějovické, pak v rovině Třeboňské, ačkoliv i zde mo- 

 hutnost hnědouhelných vrstev daleko za mohutností Litoměřického a Žateckého uhlí zfl- 

 stává. Oboje spočívají na prahorním kamení a dělí se od sebe pahorky prahorními ; 

 Budějovické horništé zasahuje jižně od Kamenného Oujezda (Sleinkirchen), Vrabčí 

 (Prabsch) a Jamného (Jamles) až k Radomilicům a Malému Oujezdu, ba v jednotli- 

 vých jazycích táhne se mezi prahorarai až k Vodňanům, Protivínu a Buhonic&m. Zá- 

 padně nalézá se ještě u Netoiic, Libějic a Bavorova. Třeboňské hornišlě zasahuje jistě 

 mnohem dále na jih až k Novým Dvorům (Gralzen), a severně až k Veselí a Sobě- 

 slavi, ačkoliv tam prahorami jest mnohonásobně přetrhováno. 



Sloh těchto horništ jest v celku všude stejný. Nejzpodnější vrstvy skládají se 

 obyčejně z hrubšího nebo drobnějšího pisku a pískovce, který nezřídka se stává velmi 

 pevným a železnatým; na něm leží, nebo s ním se střídají světlošedó a pestré jíly, 

 které na mnohých místech obsahují sloje (jenom několik palců mocné) hlinité železné 

 rudy, někdy také hnědou železnou rudu nebo krevel. Rudy tyto dobývají se u Lhoty, 

 Lomnice, Chlumce, Franzenslhalu, Božkovic, Dráhová, severně za Veselím a j. Vyšší 

 vrstvy, které ale jenom na některých místech vyvinuty jsou, obsahují písek a štěrk, 

 mezi nimiž porůznu sloje zuhelněného dříví leží, jehož cena co paliva nedosahuje cenu 

 pravého hnědého uhlí ze severních Čech. 



V Budějovickém horništi objevuji se tyto uhelné sloje zvláště na západním a již- 

 ním kraji, od Budějovic až ku Kamennému Owjezrlu, kdežto se jako u Boršova (Payre- 

 schau). Vrabčí, Jamného, Černodubu a j. na uhh' pavuje. Taktéž u Rabína nedaleko 



