242 



středy tak blízko, aby měsíc oiiplné sluilcu přiliryl iinubu lullliu oii^ký svóllý knili /.fi- 

 slavil. Toto poslední stává se, když incsíc nalézá se ve vzdáleiiĚjši části své i*ráhy, 

 kdežto nám menší přichází nežli shince ; k ouplnéinu pTikryli slunce musí se nalézati 

 měsíc ve svém přizemí. 



Trvání slunečního zirtmční může vůbec pro některé místo na zemi obnášeli (fřes 

 4' '5 hodiny, u nás nic více než 3% hodiny; a sice mine úkaz ten tím rychleji, čím 

 více středy slunce a měsíce o I sebe jsou vzdáleny. Ouplné zmizení slunce nemůže 

 nikdy trvati přes 8 minut a úkaz kruhu ne přes 12 minul; obyčejně však trvá «/bojí 

 sotva polovici toho času. 



Jenom ouzký pruti povrchu zemského spatřuje zatmění ^unce v ouplnnsli anebo 

 v podobě kruhové, na levo a na právo od toh > kruhu jeví se jenom částečně. fWiec 

 obmezuje se viditelnost toliko na malou částku povrchu zemského. Povážímc-Ii při 

 lom, íe % povrchu zemského pokryly jsou motem, nebe pák skrze polovici roku oblaky 

 zastřeno : snadno pochopíme, že příležitost 1(u pozorování zatmění shince víibec "je^om 

 velmi zřídka se naskytuje, ještě pak řidčeji na Irvězdárnách dotře zřízených. Této 

 okolnosti, spojené s rychlým míjením úkazu samého, musí se přičísti, že objev teMo 

 přepamátný není ještě dostatečně a všestranně prc-íkoumán. 



Úkazy sem náležející jsou asi lyto; Když kraj slunce a kraj měsíce lak daleko 

 se k sobě přiblíží, že mezi nimi zistává jenom miilá světlá nitka, rozdělí se lato z po- 

 čátku na vělší částky, mezi nirrfiž objevuji se ťerné pruhy; čím menši pak se stává 

 světlá nitka, tím četnějšími se stávají tato o<l(fí!lení, až -konečně tvoří jinou fadu svě- 

 tlých puntíků, načež náhle zmizí. Podati rfoslatcčné vys\'Ěrtciii tohoto úkazu jest na ten 

 čas nemožné. Někteří hledali přičiitu toho v třesífvftii pohybu našeho parokruhu , jiní 

 v nerovnosti kraje měsícového anebo v parokruhu polirývajicim měsícový krdj, a však 

 neukázali, jak z toho vyvésti takový oučinék, tím méně, an -světlové tečky někdy se 

 objevují a Jindy zase scházejí. 



Když potom slunce za měsíc se skryje, udělá se okolo měsíce světlý věnec 

 barev více méně sihiých. Tento úkaz vždy Objeví se při ouplných zatměních, a dobře 

 srovnává se s zásadami, jaké stanoví fysika o světle ; jedrtát se tu nejspíše o úchylek 

 světla, který co do velikosti a jasnosti parokruhem naším rozličně a velmi znamenitě 

 se mění. 



O jiném rovněž zajímavém úkazu při zatměních slunce zmínili jsme se jíž v po- 

 jednání o slunci, pročež o něm zde řeč dále šířiti nechceme. 



Po skončení 223 oběhá měsíce okolo země vracejí se zatmění skoro v témž 

 pořádku a v též velikosti. Tato perioda, po jejímž uplynuti měsíc, slunce, země a uzly 

 měsícové skoro zase to samé postavení zaujímají, obnáší 18 let a 11 dní, a vůbec udá 

 se v této době 70 zatmění, totiž 29 zatmělí měsíce a 41 zatmění slunce. Ostatně ne- 

 může býti zatmění v jednom roce nikdy méně než dvě a nikdy více ncžH sedm. Vdá-ili , 

 se v jednom roce toliko dvojí zatmění, jest obojí nutně zatmění slunce. 



