247 



šlihlejšíiiií ouily. Nosili kosti liyly voliiii široké a králku, pii tuin illouhé čolisliii kosli 

 dají uzavírali na dlouhý rypák. Malý dáviiozvér (Palacolherium minus) naopak mři dlouhé 

 nosní kosti, tak že rypák bezpochyby krátký a málo pohyblivý byl. Kosti jeho jsou 

 velmi tenké, a velikosti přesahovalo zvire toto o nčco našeho zajíce. Jiná zvířata z před- 

 potopních časů, podle zbytků kostí lebky a končetin k tapírům podobná, tvoří rody: 

 Anchithcrium, velikosti koné, a menší Lophiodon a Anthracotherium. O podobč jejich 

 málo jest známo, proto žo jen zuby a krom toho málo kostí se našlo ; zdali srsf a ry- 

 pák měli, anebo i výrůstky nr>jaké jako nosorožec, neví se ; zuby jejich tvoří dlo po- 

 doby své přechod od zubů tapírů k zubům nosorožců, ku kterýmžto zvířatům te(f 

 přikročíme. 



Jsouf nosorožci veliká, neforemná, tlustokožnatá zv.řata s dlouhou hlavou, k/át- 

 kým klkem a s télein velmi hmotnatým. Krátké končetiny mají tíi prsty s malými ko- 

 pyty, která nejsou v stavu těžké tělo unésti jako nohy u tapírů, nýbrž prsty a ko- 

 pyta js)U k zemi stlačeny jako u slona, jen že nejsou srostlé- Tvářní část hlavy jest 

 v poměru k lebeční velmi prodloužena a nosí jeden neb dva rohy z výrůstků tlusté 

 kůže sestávající, odkud i jméno zvířat těchto. Kostra nám ukazuje ve všem nemotorné 

 a silné formy. Lebka přede vším jest v poměru k ostatním mnohokopytníkům nápadně 

 pr.idloužena (obr. 3.), CObr. 3.) 



Celní kosti zaujímají 

 třetí ČHsf lebky a jsou 

 v předu spojeny s velmi 

 silnými nosními kostmi, 

 které jako zobák na- 

 horu strmí, dole krát- 

 kému rypáku , nahoře 

 rohu k násadě sloužíce. 

 K zadu od čelních kostí 

 vystupuje týmě jako 

 sedlo. Spánkové jámy 

 jsou velmi hluboké 

 a pojí se s očními 

 dutinami v dlouhý žlab. 

 Lícní kosti odstávají ve 

 velkém kruhu. Velmi 

 silné svaly vycházejí od 

 sedla teinenního. Kůže 

 hlavy a tedy zvláště 

 rohu, taktéž velké svaly 

 vyplňují spánkové jám y, 

 dolejší čelist při žvý- 

 káni pohybující. V zubní 

 soustavě scházejí špi- 

 čáky, čími se nosorožci od ostatních členů rodiny pravých mnohokopytníků odchylují ; 

 a řezáky, ač se nacházejí v dolejší čelisti a v poměrně iiialých mezičelistních kostech, 

 brzo se solrou, Bývají čtyry, leč nejdříve vypadají v hořejší čelisti dva proslraaní. 



