254 



(esky <>;rauái nalézá se, jak podotknuto bylo, jenom v Ceckách, a sice hlavně v uaplavené zemi, 

 buď v zrnech, buď v kusech hadce zarostlý. U Zóblitzn v SasIch nalézá se pry také, a sice v mohutné 

 hadcové skále ; n Malesovi bliž Kutné Hory jest ostatně obyčejHý granát též v hadci zarostlý. Z toho 

 se dá uzavírati, že původní jeho ložišté byly hadcové skály, které snad u oupatí Krušných a Krko- 

 nošských hor se postíraly. Však právě v těchto místech vystouplo z hlubin země čedičové pohoři, 

 a tím se stalo, že hadcové tyto skaliny rozkotány a jejich zbytky daleko rozmetány byly. 



Jest j)ak nyní trojí naleziště českých granátů. Předně potoky v okolí Jičína, Roveuska 

 a Nové Paky, kdežto se ale jenom porůznu, ačkoliv někdy, v krychlových tvarech objevuji, co ve- 

 liká mineralogická vzácnost. Pak v naplaveném písku u Třiblic, a v slepené směsici rozličného 

 kamení u Merunic. 



Z těchto droa posledních míst pocházejí skoro všechny české granáty , které t obchodu jsou. 



U Třiblic objevuji se u onpati kuželových Mezibor v opukovém kameni mělké pánve, rozlič- 

 ným hrubým granátonosným pískem naplněné Chodí-li se po dešti v polních brázdách v těchto 

 místech, prozradí se granáty již v ornici zdaleka svým leskem. 



Takové pískem naplněné pánve jsou tři, jedna u Dlažkovic, Podsedlic až k Chráštanům, druhá 

 od Třiblic až k . Starému a Leskému, třetí mezi Ječauy a Solany. Přes prvni dvě vede silnice od 

 Třebenic do Lunn. Granáty objevují se zde jenom v zrnech a leží v písku , v němž se množství 

 čedičových kusů, úlomky hadce, malé ošoupené hlatičky církonu, pleonastu, safíru, křemenu, obyčej- 

 ného granátu, merotce atd., jakož i malé zkameněliny v hnědou rudu proměněné nalézají. V Lesliého 

 přechází tento písek v čedičový slepenec, v němž se též granáty objevují, z čehož se souditi dá, že 

 při vystoupení čediče původní ložlště granátu se roztříštilo. 



Druhé loiiště nalézá se u Merunic, o čemž jsem se již při pojednáni o Litoměřickém hnědém 

 uhlí zmínil. Také zde jest v opuce neveliká pánev, směsí rozličného kameni aaplněoa. Granáty leží 

 obyčejně mezi kamením, někdy jsou v hadec, poloopál, kyz neb sádrovec zarostlé a meil slepencem 

 roztroušené, který z hlinité látky a kusů pískovce, granátu, opatu, pak ze zrn a hlatí turmaUnu, 

 lopazu, křemenu, církonu, aragonn, červené železné rudy, kyzu, zXamenělých v křemen proměněných 

 kmenů se skládá. Všechna tato směs jest hlinitou a křemenitou látkou v jednu hmotu spojena. 



V Třiblickém ložištl dobývají se granáty v nehlubokých jamách a mělkých šachtách, v Meru- 

 Dlcich jest větší šachta do kamení zaražena. Granáty dobyté brousí se dílem již v Dlažkoviclch, 

 Třiblicich a Třebenlci, dílem v Turnově a ve Světlé nad Sázavou, odkud se nejenom po celém Ra- 

 kousku, nýbrž po celé Evropě prodávají. Nejkrásnější a největší granáty pocházejí z Merunic, z nichž 

 u klenotníka Grobmanna v Praze skvostné špetky se zhotovují. 



Švédové vláčky. 



Dne 24. července znamenal Jseip při pozorování slunce následující sj^ijímavý úkaz. U vzdá- 

 lenosti od slunce, obnášející asi půl prftmčru slunečního, objevila se najednou světlá těla, která jedno 

 po druhém táhla průzorništěm dalekohledu , potřebujíce k tomu jen málo sekund. Některá z nich 

 dlela v dalekohledu déle. Ta z nich, která přeletěla přes kruh sluneční , podobala se k průhledné 

 jiUze. Směr jejich šel od .ji|iovýchodu k severozápadu. Světlost jejich byla o málo slabší nežil 

 světlost slunce ; neboe 1 skrze černé sklo sluneční, kdežto slunce jevi se mdlé a červenožluté , byla 

 lato světlá týla ještě valml dobře viditelná, ukazujíce bílou barvu. 



Podstata ,těchto světlých těl, nazvaných světlovýml vláčky (Llchtdocken), kterážto již několikráte 



za velmi teplých a suchých dnů pozorována byla, až posud ueni vypátrána. 



Dr. Vojtech Kunei. 



