265 



Smutný prostředek k zachování sebe jest u některých podivná tuhost života. 

 Příslovím se stala n. př. tuhost života koíiíího, tužší ještě mají některá z čeledi kun. 

 Což ale jest to vše naproti tuhosti zvířat tříd nejnišších ? Některé polypy a červy mů- 

 žeme takřka na kousky rozřezati a předce je neusmrtíme, ba jako z rozpoltěného 

 chvostu Gothova čarodějnického učedlníka, vyvine se zde z každé částky nové zvíře 

 rychle rostoucí a předešlému podobné. — Rak, ztrativ v boji klepeto, obdrží nové ; 

 ještěrce ocas ušlápni — než léto uplyne, krášlí ji nový; mlokovi, vystřihneš-li mu oko 

 — naroste jiné. 



Velmi zajímavá jest lest, které někteří malí broučkové užívají, aby nepřátely 

 své. klamali — staví se totiž na pohled mrtvými. Snad že mezi zhoubci jejich mnozí 

 se mrtvých štítí, a jen živá, čerstvá kořist jim po chuti jest. 



Nejstálejší a nejvytrvalejší v tomto přetvařování jest brouček červotoč (Ano- 

 bium pertinax) , také umrlčími hodinkami zvaný , protože ve dřevěném nářadí neb 

 v stěnách klepání působí, podobné ku klepáni hodinek. Malý tento tmavohnědý brouček 

 při nejmenším dotknutí se ho mrtvým býti se staví. Přikrčiv hlavu, přitáhnuv tykadla 

 a nohy k tělu, setrvá bez hnutí v tomto postavení s bezpříkladnou a nadpřirozenou vy- 

 trvalostí. Ani oheň, ani voda, ani jakákoli muka nepohne jím, aby sebe menší znamení 

 života objevil. Můžeš jej tlačiti, mačkati, pařiti, píchati a řezati, ba za živa péci — 

 a on sebou předce ani nepohne, — pravý to Mucius Scaevola mezi hmyzem. 



Lsti této užívají ještě mnozí jiní: Lampyris noctiluca, Hispa atra, Cryptocepha- 

 lus, atd. Také se nalézají zvířátka, která od přírody při podělování zbraně a zbroje byvše 

 opominuta, cizí ochraně se svěřují a u jiných pomoci vyhledávají. Tak žije v mrave- 

 ništích malý, hnědý brouček s kyjovitými tykadly (Claviger testaceus), který jsa bez- 

 branný, ba i slepý, od ochráncův svých opatrován, střežen a bráněn bývá. 



Též i léků užívají zvířata k svému uzdravení a zachování. V Indii prý žije zvířátko 

 vůbec obdivované a oblíbené, naší veverce co do velikosti a šlíhlosti těla podobné, 

 a ichneumon indický (Viverra mungos) nazvané. Zvířátko toto jest nejouhlav- 

 nější nepřítel jedovatých hadů, s kterými v ustavičném boji žije. Jako nějaký toulavý 

 rytíř středověký peleše lotrovské a čarodějnické, vyhledává ichneumon jedovaté hady 

 a v boj se s nimi pouští. Uštkne-li jej však had v půtce, běží prý hned do polí, kdežto 

 vyhrabuje jisté kořínky, které sní a tak v těle svém jed zmaří a neškodným učiní, což 

 ovšem až dosud pouze se věří, a však nikoli dokázáno není. 



Nyní však se zase poohlídněme po naší zbrojnici a podívejme se na sbírku br- 

 nění, pancířů, štítů atd., jež dobrá máti příroda mezi své miláčky rozdala. 



Jsme v síni štítů a brnění. 



Pohlídněte hned sem na tohoto ozbrojeného rytíře. Zdali nevypadá jako Orlando 

 furioso, ,celý obrněn od drápu až ke špičce rypáčku? Jest to tak zvaný pásovec (Da- 

 sypus, Gurtellhier), domovem v jižní Americe, kdežto nikoliv na vysokých hradech 

 a pevných zámcích, jak by na tak šlechetného rytíře slušelo, nýbrž v děrách pod zemí 

 žije. Ze všech zvířat jest nejlépe okován, pevné a pěkné vykládané brněni jakoby kol 

 něho bylo ulito, ani místečka nenajdeš, kam bysi v počestném boji meč svůj zaraziti 

 mohl. Nicméně jest tento ozbrojený chlapík míruplné a bojácné zvířátko, a jen z ou- 

 trpnosti obléká jej příroda do tohoto brnění, nebof při své slabosti a neobratnosti měl 

 by v horké Americe u prostřed mocných a krvežíznivých dravců velmi špatné a ne- 



