268 



za kořist hladovým nepřátelům. — Ohlédněte se ! Stěny vykládány jsou přerozmanilými 

 lasturami měkkejšfi, skořápkami, ulitami, závilky a miskami plžů, prapodivných tvarů 

 a přepeslrými barvami se lesknoucími. Kdož vypočte množství jejich, kdo popíše po- 

 doby jejich různé, vylíčí pestrost barev? — lze pouze viděti a se diviti. 



Co okrasa slojí zde krásné keře rudovětevnatých korálů , pevné to tvrze zvířá- 

 tek nepatrných ; — mořská péra, vlající jako chochole s přílbic rytířských ; na stropě 

 vidíte pčtipaprskové hvězdy (Stelierida, Meersterne), kulatá, pěkně kreslená jablka mořská 

 (Cystocrinida) a ježovky (Echinida); — na zemi roztroušené perly z lastur perlorodých. 

 Obrovské ammonity, diikazy to bujné tvořivosti vyhynulých věkův, vinou se zde jak 

 ohromné rohy převelikých kozlů a beranů ; — a tyto kamenné sloupy, vysoké klenuti 

 nesoucí, skládají se, též z nesčítatelného množství křemenovitých a vápenitých skořápek, 

 zvířátek předrobných, pouze ozbrojenému oku viditelných (Nummuliti, Foraminifera, Ar- 

 cellida*). Tisícileté pyramidy egyptské stavěny jsou z ohromných kusových kamenů nu- 

 mulitového vápence, a tento zase skládá se skoro ze samých mističek mikroskopických 

 zvířátek, jichž se několik milionů na jediný lot vejde, a o něž se laskavý tvůrce stej- 

 nou péčí postaral jako o křtitelnici (,Tridacna, Riesenmuschel), jejíž lastura až 

 500 liber váží. — 



A lak jsem Vás provedl po zbrojnici živočichův, i doufám že se mnou spoko- 

 jeni budete. 



— ,A což člověk? kdež jeho zbraň? či nemá on nižádných nepřátel, proti nimž 

 by bylo jemu se brániti ; či snad on jediný od přírody nelaskavě jest odstrčen ?" 



O, nikoli! zbraň jeho jest rozum, jiskra oné moudrosti, kteráž toto vše vyvedla, — 

 a jak daleko to člověk s touto jiskrou světla božského již přivedl — přesvědčíte se, 

 jdouce do zvláštní zbrojnice jeho. Předčil on i samu přírodu, — bohužel však, nejvíce 

 k vlastni toliko zkáze. Ze všech tvorů jest člověk jediný, jenž zhoubnou zbraň svou 

 v takové míře proti vlastnímu svému pokolení obrací. 



O p i j a v i c i. 



Nástin zoolomicko-přirodopisný. 

 Sepsal Jar. Šafařík. 

 (Dokončení.) 



Přírodoskumec a milovník přírody nehledí tak na užitek a upotřebení jako na 

 tvory samy co články velikého řetězu soustavného, co oudy velikolepého světa živočiš- 

 ného; pročež, laskavý čtenáři, nespokojujmež se pouze tím, co nára o spůsobu života 

 pijavky, jejím upotřebení atd. zajímavého jest, ale hleďme nyní i na postavení její v pří- 

 rodě, v systému, a na vnitřní budovu. Kolik tu pohybů, výkonů a jiných rozličných 

 úkazů těla jejího se nám jasněji a náležitěji vysvětlí, pozná laskavý čtenář sám. 



Že pijavka k červům náleží, víme již, a však nebude snad zbytečno ještě blíže 

 nahlédnouti, proč k nim patří a pak čím se zase od jiných červů rozeznává. Tu se nám 

 nápadně ukazuje, že pijavka nemá žádného zevnitřního ústrojí k pohybování, jakých 

 u jiných nacházíme, n. př. ostny, štětiny, háky atd. Ústrojí dýchačné má podobné se 



= ) Yii Živu 1S53 č. 9 str. 261. .,0 ílivu nejmenáícli ůstrojných tvaru na vyvinuti se vrstev 

 pozemskýcb, od Frol. Dra. Beussa." 



