277 



Obr. II. Výkresy tyto jsou mnohem snadněji pochopitelné, a proto jen krátce 

 jo můžeme projíti. 



Fig. 1. Přední konec těla, a první, b druhá, c třetí uzlina nervová, d spo- 

 jení první uzliny se zvláštními uzlíčky ústroje zažívacího. 



Fig. 2. Rozvětvení cévy postranní v předním dílu těla ; pohled se strany hřbetní. 



Fig. 3. Rozvětvování cévy postranní v zadní části těla na straně hřbetní. 



Fig. 4. Céva hřbetní v přední části těla. 



Fig. 5. Tatéž v zadní části u a se dělí ve větev hřbetní {cg) a větev střevní 

 (cy), u 11 se maličko rozbíhá, ale hned zase spojuje. 



Fig. 6. Čelist jednotlivá zvětšena, se strany. 



Fig. 7. Taktéž shora. 



Fig. 8. Jednotlivé zoubky (a, a, a) se svaly (6, 6, 6) na ně působícími. 



Fig. 10. Přechod žaludku v střevo tenké. Malý otvor, východiště (a), vybo- 

 čení střeva tenkého (6). 



Fig. 11. Jednotlivý sáček jaterný {a). Obsah jeho (6). 



Fig. 12. Žlázečky slizne, jednotlivé, ze žaludku. 



Fig. 13. Tělíčka z varlat čili moudí. 



Fig. 14. Na kusu vnitřní plochy vaječníka sedí jednotlivá vajíčka (a) ; ta samá 

 silněji zvětšená (a'). 



Přetvořování, rostlin. 



Od Jalia Saxa. 



Právem nazývá se rostlinosloví scieiitia amabilis, lásky hodná věda , poněvadž 

 předmětem jejím jsou nejkrásnější tvory : jemné a půvabné dítky Květeny. Aestheti- 

 ckému citu našemu stojí rostliny mnohem blíže nežli každý nerost, ba blíže nežli zvířata, 

 poněvadž nenutí jako tato mimovolně k porovnání s člověkem, čímž se každé zvíře v ka- 

 rikaturu nebo nepodařenou nápodobu člověka mění. Rostlina náleží docela jinému směru 

 tvorci síly, obě pak vlastnosti , jimiž se v aesthetickém ohledu před zvířaty vyzna- 

 menává, jsou spolu výrazem všeobecných vnitřních zákonů zrůstu. 



Předně nespočívá vývin rostlinných tvarů v tom, aby se jako u zvířete v nej- 

 láenší prostoře hmotná tělesa stěsnala, nýbrž u rostliny míří všechno k největší rozma- 

 nitosti zevnitřních tvarů ; nikde nevyvinuje příroda z tak skrovné látky tak rozma- 

 nitých podob. Potrava, u zvířat po dokončení zrůstu jenom k zachování a obno- 

 vováni těla upotřebována, slouží u rostliny k vytvoření nových a nových částí, pro- 

 čež rostlina pravým obrazem věčné mladosti slouti může: rostlina po celý život roste. 

 Zvíře jest kolkolem těsnou kůží uzavřeno, a rozmanité ústroje jsou uvnitř v něm jako 

 V nzlu směstnány; vývin jak z mládí tak i v dospělosti jest ukrytý. Jinak jest tomu 

 u rostliny: u ní jest všechno zjevné, všechno touží k povrchu, po vzduchu a světle, 

 a je-U i z počátku vývin její tajně ukrytý, jest pozdější postup vývinu patrný a do očí 



Druhá vlastnost, již se rostlina od zvířat liší, jest zvláštní vývin její. Semeno, 

 v lůně vlhké země k životu zbuzeno, vypouští klíček, obyčejně oblé těleso, které první 

 listy nese. První tento útlý kmen prostírá se dle dvou protivných stran, jeden konec 



