280 



nejenom co přívěsky na lodyze představují, nýbrž i všechny plochou podobu mají 

 a vzájemně se zastupovali nebo, jak se GOthe vyjádřil, jeden v druhý proměňovati se 

 mohou. V stolisté růži a v jiných zahradních rostlinách promění se tyřinky v toliktéž 

 korunních listů, a plodní částky čili vorečky promění se v zelené lístky. 



GiJthe považoval tedy prášníkové ústroje za proměněné listy, tyčinky za stopku 

 a pylový vak za plochu listu ; taktéž mu byly plodní částky čili vorečky listní plochou. 

 Rozšířiv tuto myšlénku po celé rostlině, přišel Gothe k tomu domnění, že všechny na 

 lodyze upevněné ústroje pouze proměny jednoho základního ústroje jsou, který se ale 

 nikde v úplné dokonalosti neobjevuje, nýbrž za pouhý pojem listu považovati se musí. 

 Dle toho nebyla tedy řada ústrojů na lodyze upevněných nahodile sestavena, představo- 

 vala! spíše posloupný pokrok k uskutečnění onoho pojmu. Od svého počátku jde tužba 

 rostliny ke květu a plodu, ale tento cíl může jenom krok za krokem býti dosažen, je- 

 dnotlivé pak kroky jsou rozličnými útvary listů naznačeny. 



Pokrok zrůstu až k vytvořeni plodu zdál se Gothovi býti bojem vnitřní povahy 

 rostliny s povahou půdy, z níž svou potravu čerpá. První potrava jest hrubá, bez- 

 ústrojná tekutina, kterou rostlina teprva jak náleží připraviti musí, aby k vytvoření 

 plodu se hodila. Ale toto připodobňování potravy, tvrdil Gothe, stává se jen zpone- 

 náhla ; z první hrubé látky vytvoří se první, nejjednodušší listy, pokrokem zrůstu zadrží 

 se ale hrubší potrava v dolejších ústrojích, a jen jemnější část její vystupuje výše 

 a vytvořuje vyšší ústroje. Tak se zdokonalují šfávy vždy více, až konečně ve květu 

 všechna cizí hmota připodobňováním jest přemožena a vlastní povaha rostliny v krásně 

 zbarveném a libě páchnoucím květu se jeví. Nyní teprva přiskočí rostlina k vytvoření 

 posledního a nejvyššího stupně, k plodu. Tuto domněnku, jížto se přetvořování rostlin 

 vysvětliti mělo, podporoval Gothe tím, že rostliny na suché půdě dříve plody nesou, 

 nežli na vlhké, poněvadž na oné méně cizích hmot přemáhati musí, nežli na této, kte- 

 ráž i někdy vyvinutí plodu ani nepřipustí. Jakkoli přetvořování u rozličných druhů 

 rostlin jest rozličné, předce panuje ten všeobecný postup, že, od děloh čili semenních 

 listů začínajíc až do jisté výšky lodyhy, tvar se zvětšuje a zmnohonásobňuje, pak až 

 k listenům květenství opět umenšuje, od kalicha začínajíc ale opět zvětšuje a v koruně 

 svého největšího vyvinutí dosahuje; v tyčinkách jeví se druhé stažení, a v plodu ko- 

 nečně třetí a poslední roztažení. Tento všeobecně platný zákon jeví se v každém 

 druhu rostlin na jiný spůsob, a jako si Gothe jistý ideál listu představoval, tak mluvil 

 také o ideální rostlině, o prarostlině, na níž by onen zákon nejdokonaleji vyvinut byl. 

 Rozličné druhy rostlin byly by dle toho jen rozličné výtvary tohoto ideálu, takřka roz- 

 ličné stránky té samé věci nebo rozličné spůsoby vyvedení té samé úlohy. 



To jsou hlavni myšlénky Góthovy o přetvořování rostlin. Bylof to ovšem docela 

 jiné mínění, nežli tehdejší soustavoslovci o rostlině měli, a proto uplynulo ještě dvoje 

 desítiletí, nežli se porozumělo co Gothe vlastně mínil. Někteří viděh v tom novou vě- 

 deckou theorii, jiní zase jen předpis pro obrazní umělce ; ale právě v tom spočívalo nej- 

 větší uznání Gothových náhledů, anyf dosvědčovaly, že Gothe přírodu ryze a nezakaleně 

 pochopil. Nová filosofie, nový vzlet ducha musil teprva zastaralé sady předešlých sto- 

 letí zničiti, a nový směr, spojující různost v jeden ideální celek, musil se vyvinouti, 

 dříve nežli ona jednoduchá slova Gothova pochopena býti mohla. Ale pak bylo uznáni 

 také tím větší a všeobecnější. Brzo pojednávalo se o přetvořování rostlin v každém 



