285 



kolem nčhož tlusté masité listy stojí a sebe docela nebo částečně kryjí; cibule jest 

 tedy na malý prostor smĎstnaný útvar přízemních listů. 



Podobné jest to na ročních leloroslcch našich listnatých a špendlících stromíi. 

 Kilyž větev za rok vytvořená jistý počet listťi vyžene, ukončí se poupětem pro budoucí 

 rok ; poupě toto obsahuje základ budoucí lelorosli, často laké již květ pro budoucí rok, 

 jako n. p. šeřík (Syringa) a maďal (Aesculus). Šupiny poupěte jsou v podstatě totéž, 

 co šupiny u cibule lilijí. 



Nejvyššího vyvinutí na kmenu dosahuje pretvořování v útvaru lupenů, který 

 vlastně hlavní oděv a okrasu rostliny tvoří. Velké zelené listy, které z jara z cibule 

 tulipána vynikají, loubí listnatých a špendhčích stromů sem náležejí. Obyčejně jest mezi 

 tímto a předešlým útvarem přechod ; doleji totiž v útvaru lupenatém jsou menší, dílem 

 ještě šupinaté listy, a teprva výše vytvoří se zponenáhla listy větší a krásnější. Lupeny 

 milují světlo a proto se vyzdvihují do jasného povětří, přízemní listy vyvinují se ale 

 nejlépe blízko při zemi nebo pod zemí. 



Po vytvoření lupenů jde proměna zase nazpět, listy stávají se menšími a méně 

 úhlednými, a nejbližší články kmenu vyvinou pak třetí útvar, totiž podkvétové listy. 

 Lisly tyto mají obyčejně podobu šupin, často odpadnou hned po svém vytvoření nebo 

 zůstanou tak nepatrné, že se sotva pozorovali dají. Plevy trav podávají nejdokonalejší 

 příklad tohoto útvaru ; taktéž náleží ke kalichu podobný košíček spoluložných rostlin, 

 k. p. chrpy (Centaurea), veliký listen lípového květu, krásný bílý kornout, kterým Calla 

 svůj květ obaluje , k tomuto útvaru. S tím se ukončuje také vývin kmenu, nejbližší 

 členy náležejí již k novému oboru, totiž ku květu. U dokonalejších rostlin rozeznávají 

 se v oboru květu laké tři útvary: kalich, koruna a tyčinky, a dle toho může 

 se květ co opětovaný vývin kmenu považovati. S kalichem počíná také zde šupinatý 

 útvar, v koruně dosahuje přetvařování největšího vyvinutí, a jde zase nazpět v útvaru 

 tyčinek. Stažením všech těchto útvarů do úzkého prostoru stává se květ krásným 

 celkem , v jehož středu útvary plodu stojí. Tyto útvary směstnávají se skoro vždy 

 v jediný (sedmý) útvar plodních listů, na nichž se zárodky semena vyvinou. 



Na málokteré rostlině vyvinou se všechny tyto útvary stejným spůsobem, nýbrž 

 na každé skoro objevuje se jiná odchylka. Tak může k. p. u dvou rostlin přetvařování 

 lupenů býti stejné, a předce obdrží každá z nich jinou podobu, anaf délka lislonosných 

 článků u nich rozličná jest. Jsou-li všechny listonosné články lupenového útvaru vyvi- 

 nuty, stojí listy na kmenu střídavě, jako u pryšce (Euphorbia) ; jsou-li ale jenom 

 jisté články vyvinuly a druhé střídavě zakriiídé, pak slojí listy proti sobě nebo ve vře- 

 tenu. Poučný příklad poskytuje v loni ohledu vlčí mlíčí čili pryšec chvojka (Euphorbia 

 cyparissias). U této rostliny jsou dolejší články veskrz vyvinuty, a proto jsou tam 

 listy střídavé ; bezprostředně pod prvním květem jest ale pět nebo více článků kmeno- 

 vých v jedno stažených, a proto vylvoři se tam vřeten ; větve pak, které z koutů listo- 

 vých vynikají, mají lisly naproti sobě stojící. Někdy zakríiují všechny články lupenového 

 útvaru, a pak představují listnatou růži k zemi přitlačenou, jako u jitrocelů (Plantago), 

 u něhož vysoký stvol květonosný již první článek útvaru podkvčtových listů tvoří ; 

 ostatní články tohoto útvaru jsou nmohem kratší a tvoří klas. Tím spůsobem jest roz- 

 dělení útvarů skoro u každé rostliny jiné. 



Také u vývinu listu můžeme tři obdobné přestávky rozeznati. List jest úzkým 

 koncem, kterýž se často v stopku promění, ku kmenu připevněn, rozšíří se pak v ploše 

 listové a zúží se opět na špičce. U zpeřených listů nápodobňuje řapík článkovitost 

 kmenu. Taktéž zde jest každý oddíl listu u rozličných rostlin všelijak vyvinut, u ně- 

 kterých dolejší úzká část (stopka s palisty), u jiných střední široká část, zase u jiných 

 poslední stažená část, jako n. p. u vikve, kde se v rozviiiny prodlužuje. 



Životní činnost rostlin neobmezuje se ale na vytvoření jediné rády článků, tak 

 aby všech sedm útvarů v jedné řadě nad sebou stálo. Takové jednoduché rostliny snad 

 ani není. V každém koutě listovém může se vytvořiti pupen pro větev, a obyčejně se 

 také vytvořuje. Na větvi této vyvinou se pak tytéž útvary, jako na hlavním kmenu; 

 větev jest pak novým jednotnikem, a rozvětvená rostlina představuje celou rodinu 

 jednotníků. Ukončí-li se již první osa květem , nemají větve pro přetvařování celé 

 rostliny žádného významu, opětují právě jen přetvařování kmenu ; obyčejně ale dosěpjí 

 teprva větve druhého, třetího, nebo vyššího pořádku ku květů, a pak jsou i větve tyto 

 články v řadě proměn celé rostliny. Mezi nesčíslnými příklady uvedu jenom borovici, 



