293 



no však tím směrem, jako to činí ouíinný přírodník, abychom vědu rozšířiti, obohatili, 

 nebo nový pořádek v ní stanovili chtěli. To budiž onomu ponecháno. My se spoko- 

 jíme užiti jeho výsledků. My nepoznáme všecko, ani celek, ale ode všeho něco, jak 

 dalece z toho utěšený celosti obraz vyniká. Abychom z jakékoliv říše tvorstva pojali 

 obraz celosti, netřeba nám poznati všechny zvláštnosti po jednotlivcích porůznu rozCá- 

 slěné. Již několika druhy nebo rody ráz celé čeledi, ano celé třídy vyznačen býti může. 

 Z těch tříd pak nám dáno poznati i celou soustavu té neb oné říše tvorstva přírody. 

 Abychom lépe pochopeni byli, ukážeme příkladem, jak by kdo z našinců, neměv pří- 

 ležitost ve školách vyšších dosáhnouti poznání důkladného o soustavě celého živočišstva, 

 takového, podaným mu dobrým návodem, použitím k lomu jen nejznámějších, v naší 

 vlasti všude se nacházejících domácích i divokých zvířat, bez velkých učených a učeb- 

 ných prostředků nabyti mohl, a zbývá-li mu času a raá-li lásku k věci, třeba i dů- 

 kladněji a živěji, než se to stává ve školách, kde mnohostí předmětů roztržená mysl 

 málokdy hlouběji v jeden vniknouti může. 



Můžeme u našich čtenářů předpokládati tu známost, které se ostatně z ledakteré 

 novější školní knížky naučili můžeme, že veškeré živočišstvo dělí se na několik hlavních 

 oddělení nebo tlup, z kterých každá zase na několika tříd se rozstupuje ; ty pak na 

 řády se různí, na čeledi, rody, druhy, kdežto druh konečně jen jednotlivec a jejich od- 

 růdy zaujímá. 



Toto vystavení jest arci toliko prázdné logické lešení soustavy kterékoliv z přírod- 

 nických předmětů. Pokusíme se tedy, je ohledem živočišstva jakž takž vyplniti a živo- 

 tem nadchnouti. — Předně ohlédněme se po známých zvířatech, abychom na nich nej- 

 povšechnější známky a vlastnosti živočišstva vypátrali. Co nejdříve do očí padá, jest 

 libovolné pohybování, vycházející z vlastních pudů a citů vnitřní jakési bytosti, kterou dle 

 obdoby naší, bezprostředně samovědou nám známé, duší, též duší zvířecí nazýváme* 

 Tím se různí živočich od zrostliny, v které sice také mocnost, vnitřní vzrůst a vývin 

 ano i některé pohybování působící, se kryje, však bez libovůle, bez samocilu, kterou arci, 

 Aristoteles a jitií filosofové jmenovali duší rostlinnou, kdežto většina přírodníků rostlinu za 

 bezdušnou pokládá, což z většího dílu víře a soucitu jemnějšímu ponecháno budiž, nejsouc 

 předmětem pátrání přísně přírodovědeckého. Obraťme se zase k říši živočišstva, odlou- 

 čivše ji oněmi známkami od druhých říší přírodních. Tu ony vlastnosti duševní ještě 

 dále v rozčlánkováni živočišstva upotřebili se dají. Dčlíf se ono podlé stupni svobodné 

 vůle a vědomí na tři hlavní říše : první nejvyššího stupně uvědomění a vyvinutí roz- 

 umu, ovědomění zřetelného, kamž náleží na naší zeměkouli rod člověčí ; druhá nižšího 

 stupně ovědomění, ovědomění světlého s pouhou obdobou rozumu, již instinktem nebo 

 vnuknutím nazývají, říše vyššího živočišstva; třetí stupně vědomí nejnižšího, temného, 

 pohybů z větší části bezvolných, říše živočišstva nižšího, která tu i tam již do rostlinstva 

 přechází, ano někdy trudno bývá meze toho přechodu stanoviti. 



Ačkoliv tento spůsob hledění na živočišstvo se stanoviště psychologického za- 

 jisté ve skutečnosti založen jest a v psychologii samé všechno právo má, nehodí se 

 předce pro systematiku přísně přírodopisnou, proto že známky psychologické, podlé ne- 

 dospělého stavu této vědy, jsou příliš temné, neurčité, mezi sebou splývající, an často 

 rod živočichů, podlé zevnitřní podoby vyšší, předce nižší život duševní ukazuje, nežli 

 jiní podlé zevnilřka k nižším třídám náležející. Pročež obrátili se přírodníci, nezavrhujíce 

 docela onen syslem psychologický, hlavně k vypátrání známek tělesných, hmotných, pra- 



