307. 



původní biíňkoviny a zírali se v něm. Od těchto svazků odvětvuji se menší cévní svazky 

 do listů. Mfzi tím co sesilující kruh na konci kmene ještě činný jest a k zevnitřku se 

 šiří, zůstávají cévní svazky uvnitř ve tkanivu kmene a vyvinují se dále. Hořejší mladý 

 konec cévního svazku skládá se, jak již podotknulo, jenom z bělních cev, doleji, kde 

 jest starší, tvoří se nejdříve malé cévy z dlouhých buněk s okrouhlými tlustšími místy, 

 a konečně povstane v každém svazku veliká ccva , která se již pouhým okem pozná. 

 Stěny této cévy jsou obvejčitými tečkami opatřeny. V tomtéž svazku povstane vždy nad 

 vytvořenou cévou nová céva, příční stěny, jimiž se od sebe dělí, zmizí zponenáhla, a tak 

 se vytvoří v jednom svazku konečně jediná trubice. Zároveň s vyvinutím cev povstá- 

 vají také lýkové buňky z běli cévního svazku, a lo ve velikém množství. Tak jest tedy 

 běl každého svazku cévami a lýkovými buíikami obejmuta, a to ve všech cévních svaz- 

 cích , které ve kmenu zároveň vedle sebe vystupují. Nové cévní svazky netvoří se 

 v kmenu nikde, nýbrž v konci kmenu, kde se svými nejmladšími konci v původní buň- 

 koviné se ztrácejí , rozvětvují se , aby nově vytvořené části cévními svazky opatřily. 

 Větve jednoděložných rostlin povstávají jako u ostatních rostlin v koutech listů, a zrůst 

 jejich jesl jako u kmenu ; cévní svazky jejich jsou ale odvětví cévních svazků 

 kmenových. 



Zrůst oněch stromů, jejichž listy sífnatým rozvětvením žeber vyznačeny jsou (rost- 

 liny dvojděložné) a k nimž listnaté naše stromy patří, stojí takřka uprostřed mezi zrů- 

 stem sosen a palem. Se sosnami mají tyto stromy sesilující kruh a s palmami cévní 

 svazky společné. Obě tyto části spojí se pak u nich zvláštním spůsobem v nový druh 

 ústrojnosti. Klíček listnatých stromů má v celku takové ústrojí skoro jako sosny. Do- 

 kavad ještě v semenu uzavřen jest, obsahuje malý kmen , jehož jeden konec v kořen 

 se vyvine, druhý konec ale listy nese. Také má již tři vrstvy: kůru, sesilující kruh 

 a dřeň. Při dalším vyvinutí objeví se ale v sesilujícím kruhu vedle sebe jednotlivé 

 svazky podlouhlých bělních buněk, z nichž se pak cévní svazky vytvoří. Zrůst do délky 

 proslředkuje se zde jako u sosen a palem činnosti kužele na konci kmenu. Zrůst do 

 šiiky děje se rozmnožováním buněk běli, a zároveň rozmnožováním cévních svazků. 

 Části běli, které leží mezi cévními svazky, tvoří též jako u sosen k vnitřku buňky 

 dřenní, k zevnitřku buňky korové. Cévní svazky, jejichž běl v sesilujícím kruhu leží, 

 tvoři k vnitřku dřevové buňky a cévy, k zevnitřku ale jenom lýkové buňky. Lýčí jest 

 u rozličných stromů rozličné , někdy tvoří jenom malé svazky na vnitřní straně kůry, 

 někdy zase souvislý kruh, jako n. p. na mladých větvích divokého kaštanu (maJalu. 

 Obr. 7.) Taková větev objevuje na průřezu pět sou- (Obr. 7.)*). 



středních kruhů. Prostředek zaujímá bílá dřeň, obejmuta 

 tmavším válcem dřevěným ; tento válec jesl obehnán válcem 

 bělnim, a ten zase válcem lýkovým ; kůra tvoří nejsvrchnější 

 vrstvu. To vše může se již pozorovali na jednoročním 

 prutu. V nejbližším roce přistoupí k lomu ještě šestý kruh, 

 který se ale již v prvním roce tvořiti počíná, totiž vrstva korková. 



Pod pokožkou povstává totiž již v podzimku prvního roku z jednotlivých částí 

 korových buněk nové tkanivo, kteréž se od okrouhlých a Hustších buněk keřových čtvcr- 



") Přičui prfiřez dvouleté větve maďalii : M) iřeii, II) ilřevn, (V běl, B^ lýčí, R) kůra, K) líorek, 

 O) svrchui kůra. 



20* 



