313 



po třech malinkých bnlčlčkilch se nachiizi : na přič hnby má dvě proti soI<ě zahnnté kleltičky, a pozpod 

 na prson tři páry noh. Plazi se velmi rychle, a kde v/ce jich pohromadě, Jeden druhého hryže 

 a scžlrá. 



Onlno červi, jak rychle se objeví, tak rychle opět zmizí, najednou json pryč, akám — ani zdáni. 



Bili druhové vína jsou tomuto hmyzu méně podrobeni než červené, zvláště roučí. Zdejší 

 krajina, t. j. .Mělnická, zdá se jim zvláště oblibi^nou býti. 



'Anhl hroznů po livitu. 



Když víno odkvěte, rostou jeho zrnička velmi rychle, v několika dnech jsou pestiky již té 

 samé velkosti, jako byla před rozvitím jejich poupátka, s tim toliko rozdílem, že tato byla u stopky 

 tenká a na vrchu vysoce zakulacena, zrnička pak právě naopak. Než uplyne 10—12 dní, zrníčka 

 již dosahují velikosti skrovných broků. Až dosud ještě každý hrozniček strmí vzhůru, čím více ale 

 zrnička rostou, tim více se od keře uchyluje — se zavěšuje, až konečně z keře docela dolu 

 visi — se zavěsí. 



Zráni hroznů. 



V dobrém roce počíná vlno zráti obyčejně již v srpnu. Okolo polovice toho měsíce již bý- 

 vají hrozničky, zvláště rončové a cinifálové, k jidlu. Nejradějl zraje a barví v rozvode, anebo na 

 keři jenž churaví. Ostatně jako ku květu, tak i k zráni hrozniček se dříve připravuje. Když 

 zrníčka již dorostla, počne poznenáhlu jejich zelenost se měniti, částečně jest pak viděti v nich 

 i drobné žilky; na to počnou měknouti, vzlaště roučí dostává šmolku, počne se zatmívati, pak 

 nejdříve jedno zrničko se rdíti, potom druhé, pak několik najednou, až konečně celý hrozniček se zabarví. 

 Při bílém víně se to děje právě tak, toliko že zažloutne, neb že dostane takovon barvu, jakého druhu 

 jest. A tedf jak zraje, v té míře se i hrozen plni — nalévá. Jsou li zrníčka příliš hustá, tu 

 mnohá <e vytlačuji a v niveč přicházejí ; přijde-li v tom čase déšf, ráda i pukají a pak hniji. 



Ouhonij. 



PUseň čili choroba hroznS, jaká v cizině zuří, n nás dosavad známa neníj ostatně i naše 

 vinice a hrozny nejsou beze vší ouhony. Přicházíť na víno často onraz, a ten jest buď obecný 

 anebo zvláštní. 



Obecný ouraz jsou mráz a kroupy; zvláštní zas červi, opar, mlha a shnilotina. 



Mráz. Vinné křoví, dokaváde se ještě nehnulo, vydrží silné mrazy; pakli ale země se 

 zahřála, že míza již vystoupila, tu dosti malý mrazík učiní, že křoví pomrzne , zvláště má -li již 

 holoubátka. Ostatně jarní mráz nebývá uikdy tak záhnbuý jako podzimní; neb byť i celou mladbu 

 zkazil, pustí si podoči a bývá přece ještě víno — ale křoví tim utrpí. Přijde-li ale mráz v pod- 

 zimku, dříve než ještě víno uzrálo, tu bývá zle. Je-li mrazík slabý, uškodí sice jen listí. Toto 

 bodf zčerná a spadne hned neb alespoň v brzce na to, zvláště s bílých druhů. Teď ostane křoví 

 bez listí a tedy hrozen bez úkryvky, špatně nalévá a špatně zraje, obyčejně zakrní. Je-li mráz 

 silný, namrznou stopky a hrozny, a jedva že se ukáže slunce aneb mráz přejde, již hrozen vypadá 

 jako hadr, a často ani k žádné potřebě se nehodí. 



Kroupy. Jakkoli tato metla boží všady hrozná jest , přece nikde není tak záhnbná jako 

 na vinicích; nebot kroupy, jestliže silně padly, nejen že zničí celon ourodu , nýbrž, co mnohem 

 ještě bolestnější jest, uškodí vinici často i na mnoho let, an mnoho keřů záhy zničí. 



Bylo to roka 1848 pravě v nanebevzetí Panny Marie, tedy 15. srpna, vino již bylo zcela 

 zabarvené, bylo ho mnoho a bylo krásné právě jako roku 1846. Slunce silně přihřivalo, tu odpo- 

 ledne asi ke třetí hodiuě náhle se počne mračit od Řípu. I povstane studený vítr, mračno se za- 

 šedivi a s celou prudkostí se žene k východu. Zablýskne se a zahřmi až se všecko otřásá, an mezi 

 tim slromoví hrozným větrem lomcováno až k zemi se shýbá. Zableskne se a zahřmí opět, a již 

 se kroupy sypaji v takovém množství, až se z toho zatmí, a velikosti nejméně co holubi vejce. Ne- 

 trvalo to tak dlouho, co možná Jen tento kratičký popis přečísti, a Již po všech vlnicích v šíři asi 

 čtvrt a T dělí asi pul hodiny nejstrašnějši spousta. Kdo něco takového neviděl, nemůže sobě ani 



