332 



quus), který se u Rýnu a ve Francouzích nachází. Zpodni čelist jest o čtyry conie 

 delší a o polovičku vyšší než u obecné svině. V jižní Asii na ostrovech Buno, Xoe- 

 laše, Bangaj, Manado a Celebes nachází se spolu s naším divokým kancem jiný, od 

 něho docela rozdílný rod, zvaný od obyvatelů babyrussa (Porcus babyrussa). Liší se 

 od pravých sviní tím, že tesáky hořejší i dolejší čelisti vedle sebe nahoru jsou ohnuty, 

 kdežto u obecné hořejší dolů sáhají. Nohy jsou vyšší a štíhlejší. Stoliček má nahoře 

 i dole jen pět, řezáky nahoře čtyry, dole šest. Lebka jest dlouhá a skránní kosti se 

 nahoře stýkají. (V Museum království českého nachází se babyrussová lebka.) Že ho- 

 řejší tesáky též nahoru strmí, již v prvním vyvinování se nachází. Kel zubní totiž jest 

 obrácený, a díra v čelisti, z níž zub vyrůstá, leží nahoře, tak že zub jenom nahoru 

 vyrůsti může. Tělo babyrussy jest docela oblé a nikoliv s obou stran stlačené jako 

 u našich sviní. Štětiny jsou sporé, na dásních a okolo krku jsou silné záhyby. Barva 

 jest tmavohnědá, hrdlo i břicho nahé a růžové barvy. Délka zvířete obnáší 3', výška 

 něco přes 2'. Babyrussa žije v lesích a živí se od plodů a listí, nikdy nerýpe po ko- 

 řenech jako obyčejný kanec. Ve vodě ráda plove, a vůbec jest velmi hbitá a pro svou di- 

 vokost myslivcům velmi nebezpečná. Chycené ale dají prý se v krátkém čase ukrotiti. 



Třetí rod svini, Phacochoerus, bradavičnaté svině, zaujímá dva dnihy v Africe 

 žijící, a vyznamenává se malým počtem řezáků a stoliček (nahoře má dva řezáky, dole 

 jich má šest ; stoliček má nahoře pět, dole člyry). Tesáky postaveny jsou jako u oby- 

 čejné svině, jen že jsou ohromné délky a tloušlky, tak že se k rohům podobají. Jméno 

 mají od masitých výrůstků v tváři, čímž se ode všech ssavců liší. , První druh, svině 

 ethiopská, Phacochoerus aethiopicus , má velmi širokou, shora dolů stlačenou mordu, 

 čímž se poněkud k hrochovi podobá, která ale v krátký rypák prodloužena v předu da- 

 leko od sebe odstávající nozdry nosí. Pod každým okem se nachází kožnatý pytel 

 a pod ním tvrdý dlouhý výrůstek, který vyhUží jako druhé, visuté ucho. Uši samy jsou 

 stojaté, špičaté a veliké, mezi nimi stojí chumáč dlouhých štětin, taktéž jednotlivé ště- 

 tiny na výrůstkách. Na zádech dosahují štětiny 8 palců délky. Tělo jest oblé a pět 

 střevíců dlouhé, an výška celého zvířete jen dva střevíce obnáší. Nohy jsou krátké 

 a silné, zadní dvě kopyta dosahují k zemi. Barva jest hnřdá, hlava a záda černá. Svině 

 ethiopská žije v jižní Africe, v zemi Kafrů a Hotentotů, a jest tak divoká, že i lvi s ní 

 'Jdo boje si netroufají. 



Druhý druh svině afrikánské, Phaoochoerus africanus, žije v Abyssinii a u Se- 

 negalu, a má jen dvě malé bradavičky pod okem. Silné, z ohnutých měkkých štětin se 

 skládající licousy obkličují tvář. Délka její obnáší čtyry, výška dva střevíce, barva jest 

 bělavá jako u naší svině. Ještě více se přibližují k dvoukopytnatým ssavcům pižmové 

 svině v jižní Americe (Dicotyles), u nichž se nacházejí toliko tři kopyta, dvě ku předa 

 a jedno k zadu postavené, které nesahá až k zemi. Jméno mají od žlázy na zádech, 

 která vycezuje šfávu silně pižmem vonící. Čelo jejich jest vyboulené, počet zubů ná- 

 sledující : čtyry řezáky nahoře, šest dole, jeden tesák nahoře, jeden dole, a v obou če- 

 listích šest stoliček na každé straně. Tesáky nesahají přes pysky, pročež onen hrozný 

 pohled neposkytují jako afrikánští a též naši kanci. Jeden druh, svině kroužkovaná 

 (Dicotyles torquatus), žije v největší části jižní Ameriky a v jižních zemích severní 

 Ameriky, jest tři střevíce dlouhá a dva vysoká, a černohnědé barvy s bílým kruhem 

 okolo krku, odkud i jméno má. Žije v lesích v stádech po dvaceti kusech, a jest při 

 vši neveliké postavě své velmi nebezpečná. Druhý druh, bělopyská svině (Dicotyles la- 



