347 



otiTky , proskovhy , piksly červené a bílé , pnsovky , panny , staré panny , papežky , psrja- 

 mentky (par^amutky), parízky, pecovky, pěstnice, planečky, pleskočky, postnice, presedalky, peiiilky, 

 pstružky, ptáčnice, peregrisky, petrželky, pořádníce, pomlsntce, punčošky, panusky, pastčky, planičky, 

 pleskačky (pleskalky), plisky, podkořínky, podnšky, pokličky, polednlčky, prokůpky, podzimky, po- 

 meriíňky, pružnice, pražanky, pieničky, popelky, rozlnečky, roždálky, ralějovky, rylířky, rákosnlce, 

 raknianky, salcburky, stračky, sedlikovky, strihavky, skořicovky, sarazinky, syrečky, sraoluice (smol- 

 nivky, smollukyj smoliny), stigimarky, skalky, sladíce (sladlčky), sobotky, společnice, stříbrníce (ttří- 

 bruky), šípovky, švýcarky, štutgartky, špekovky, áedivky, lidlačky, šplnaTky, truchsesky, tušky, ta- 

 bulky, (tabulové hrušky), ušipanky, ?lasačky, vinavky, vrabličky, vařlnečky (vavřlnky), Tejcovky, vá- 

 clavky, virgule, vračky, vařilky, vosičky, vinařky, višnlky, vladyky, voňavky, vrkočky, vojtěšky, ven- 

 druiky, zázvorky, zámečnice, zobněčky, zlmavky (zimlatky), zlatnice, zelinky, zedničky, žitavky 

 (žitnavky), žlutky (žloutky, žlontenice), železnice. 



Tuším že se kromě těch zde uvedených 236 jmen hrnšek ještě hojný jich počet v Cechách 

 nalézá Kdyby každý čtenář tohoto časopisu ve svém okolí jména hrušek sebral, která se tam 

 nacházejí, a je redakcí Živy laskavě odeslati si za těžko nepokládal, mohla by se tato sbírka zdo- 

 konalili a čas od času uveřejniti Za krátký čas bychom pak měli sebraná alespoň jména hrušek 

 v Cechách se nacházejících. Ta okolnost, že se v této sbírce některá synonlma nalézají, poukazuje 

 na to, že se mnohý druh hrušek ve více krajinách vyvinul neb rozšířil. 



I v českých jménech hrušek lze nám obdivovati se soudnosti a bystrosti rozumu českého 

 lidu. Větší počet těchto jmen hrušek utvořil si dle chuti a vlastnosti, dnžniuy (masa), dle vůně, 

 podoby, barvy, místa, kde se ten druh hrušek vyvinul, a dle jmen svatých, v kterém čase oby- 

 čejně uzrávají. Lze nám tedy posuzovati dle jmen hrušek bez jich vidění a okoušení jich dobré 

 a špatnější vl astuosti, barvu, formu, čas uzrání, poznati místo kde rostou. České ovocní názvosloví 

 liší se těmito výhodami prospěšně od názvosloví německého, francouzského a anglického národu, 

 kterýž, zvláště v novější době, mnoho druhů ovoce nazval dle jmen a důstojnosti znamenitých a vysoko 

 postavených osob. Český národ zachoval v názvosloví ovoce svou ryzost a ráznost, a musíme se 

 tomu diviti, že až posud nechvalitebuého cizozemského příkladu nenásledoval. — Snadno mohl 

 ntvořiti jména hrušek: přemyslovky, otakarky, vratislavky, kolovrátky, poděbradky atd. 



Aby se tato dobrá vlastnost českého ovocního názvosloví nepokazila, musí tedy český spiso- 

 vatel při tvořeni jmen ovoce těch samých pravidel přísně šetřili, která mu lid tak krásně naznačil . 

 Kdyby jména ovoce doslovně z jiných jazyků překládal, stal by se tím směšným a nikdy by se ta- 

 kové potvory v lidu neujaly. CIm věrněji při tvoření jmen ovoce bude následovati příkladu českého 

 lidu, tím snaduěji a rychleji vejdou v užíváuí, poněvadž se příčiti nebudou duchu (českého národu. 



Český lid by to považoval za blouznění, kdyby se mu vštípiti chtěla jména hrušek doslovně 

 přeložená k. p. : K8nlgsgeschenk von Neapel královský dar z Neapole, Stuttgardter Gelsshirtenbirne 

 itutgardská hruška pastýře koz, Frauenschcnkel pauíno stehno, Sommer- Mundnetzbirne letni hruška 

 ůjla naviažujlcí, rother Sommerdorn červený letní trn, sachsische lange griine Winterbirne saská 

 dlouhá zimní hruška, wahre schoue Gabriele pravá krásná Gabrielka, grosse schOne Jungferbirne 

 Tellká panenská hruška , wahre Leipziger Rettigbirne pravá Lipská ředkvová hruška, rhelnische 

 Herbstapothekerblrne rýnská podzimní líkarnická liruška , Elfersúchtige žehravá , Araalie von Brabant 

 Amalie z Brabautu , Schweizerhose švýcarské kalhoty, Friedrich von Preussen Bedř ich z Pruska, 

 Sěhonerts Omsewitzer Schmalzbirn Šenertova omsevická máselná hruška, Serapin der Kartháuser se- 

 rapín kartonsův atd ; francouzská jména hrušek : la Louise bonne dobrá Lujzka, poire ďamour hruška 

 lásky, la Marquise markhraběnka, Hoyale ďhiver zimní královská hruška, chat brulé spálená kočka, 

 ton Chrétlen ďEspagne španělská dobrá křesfanská hruška, la Belle et Bonne krásna a dobrá, Deli- 

 ces Hardepond pamlsek HardepondSv, la poire Sarasin hruška Sarasinova , la belllsime ď automne 

 nejkrásnější podzimní, teton de Venus prsa Venuše, Trouvé nalezenec, poir bénite požehnaná hruška 

 (Ludvik XIV. prý vykřiknul, když mnoho těchto hrušek spatřil : Ah mon Dlen ach můj bože, pročež 



