349 



slavní předkové výborné náhledf. V knížce o štěpování pana Jošta z Boseoberkii nalézá se na lista 

 čtvrtém: „Nejprve sluší věděli, by vštěpováni byl nejzběhlejší a časně 1 dobře štěpoval, jakž nebude 

 pláň dobře vysázená v místě příhodném, uebude£ štěpování platné. Protož chceš-li míti štěp pevný 

 a trvalý, znamenej misto, kde chceš štěpovati nebo štěp přesaditi, kterakého jest přirození, jest-lt 

 vlažného neb suchého, jestli v písčité krajině neb v hojné, jestli v teplé neb studené, a podlé toho po- 

 ložení hledej pláně k sázeni. Neb co chceš tak přesaditi, jakž do nepříhodoého místa vsadíš buďto 

 pláň neb štěp, břeskev ueb ořech, aneb co takového, nebudet se nikterak dařiti. A tak jestli místo 

 pískovaté a suchopárné, kdež chceš co takového vsaditi, nesaď z místa vlažného a zemnatého, ale 

 saď z podobného aneb horšího. Tolikéž, jestli země dobrá a tučná, kdež chceš co vsaditi, neber 

 sadisté z velmi suchopárného místa. Neh ačby se sprvu dobře vedlo, ale nebudet trvati. Aniž ber 

 z jiné krajiny, ale z té (pokudž možné), kdež chceš co takového saditi. Neb tak jest ve všech oo- 

 rodách země a v jiných věcech, jako při obilí, dobytku, rybách, včelách, jakž to bude přesazeno 

 neb přehnáno do nehodného místa, dařiti a šlechtiti se nechce. Jako příklad toho vezmi pšenici k semenu 

 od Čáslavi, a sej ji okolo Ledče aneb okolo Lipnice, z čisté pšenice urodí se prvni léto polovici 

 žita, a v druhé léto budeC vše žito, a v třetí léto stoklasa. A to proto, že jest země nepříhodná 

 a jiné povětří." 



Obzvláštní péči by sekce ta k podporování a zřizováni školních štěpných školek přičluitl mohla. 

 Stěpařský spolek by milerád filiální hospodářské společnosti ve všem dobrém podporoval. Takovým 

 užitečným účinkováním by filiální spolky nabyly vážnosti a větší podpory četnějším přistupováním 

 údů. Presvědčenost o užitečném působení spolků nejvíce k přistoupení a podporování povzbuzuje. — 

 Mnohý z dotčených spolků pochopil výborně svou úlohu a snaží se všemožně krásného účele 

 svého povoláni dosáhnouti. Již se sem a tam krásné ovoce horlivého působení ukazuje. O kéž by- 

 chom mohli o většině těch spolků chvalitebný úsudek pronésti ! Bohužel mnohý z nich jen živoří neb 

 je pohřížen v hlubokém spánku. — 



Školní štěpní školky by málo k zvelebeni štépařstvi napomáhaly, kdyby školní učitelové mlá- 

 dež v štépařstvi theoreticky a prakticky nevyučovali. Maji-li ale učitelové mládež v štépařstvi cvi- 

 čiti, tedy musejí býti sami v tom předmětu důkladně vzděláni. Aby se školní čekane! štépařstvi 

 důkladně přiučiti mohli, přednáší jim již několik let v Praze štépařstvi bez odplaty horlivý úd ště- 

 pařského spolku, ředitel stavovského technického ústavu a professor hospodářství pan Dr. Josef Lurabe. 

 Roku 1853 zúčastnilo se v jeho štépařských přednáškách 31 školních čekanců. Mnohý z jeho žáků 

 již. co učitel vyučováním mládeže vědomosti štěpařské rozšiřuje, a tím nejvydatněji k zvelebeni šté- 

 pařstvi napomáhá. Ze si dotčený p ředitel a spolu zástupce předsedy v schůzkách štěpařského spolku 

 velikou zásluhu přednášením štépařstvi o jeho rozšířeni a zvelebení vydobyl, o tom nelze poohybovati. 

 Poněvadž není štépařstvi pro školní čekance předmět obligátní, protož se zkoušce ze štépař- 

 stvi jenom malý počet čekanců každoročně podrobuje. Takových mladíků, kteří by z vlastni pře- 

 •vědčenosti o důležitosti a potřebnosti vědomosti štépařských dotčené přednášky bez nuceni navště- 

 vovali, je jenom skrovný počet. — 



Za tou příčinou uzavřel r. 1852 výbor štěpařského spolkn, podati prosbu vysokému místo- 

 držitelství, aby vydobyti ráčilo, by přednášky o štépařstvi co obligátní předmět každý školní čekanec 

 pilně navštěvovati nucen byl tím, když by bez vysvědčení nmélosti v štépařstvi do školní služby 

 přijat nebyl. 



C. k. vlaít. hospodářská společnost má knihovnu, která obsahuje asi 4400 svazků českých, 

 polských, krajinských, chorvatských, ruských, německých, švédských, vlaských, francouzských, angli- 

 ckých a amerikánských kněh ze všech hospodářských odvětvi. Činní údové hospodářské a štěpařské 

 společnosti mohou používati všech spisů v té knihovně se nacházejících. Ctěním důkladných štépař- 

 ských spisů nabyli mnozí údové vělší vzdělanosti v štépařstvi, a tak i tato knihovna napomáhá 

 k jeho zvelebeni. Bylo by záhoduo, aby se u všech krajských a filiálních hospodářských spolku 

 v Cechách knihovny založily. — 



