375 



o tom dá se velmi pochybovati. Kdyby se však povedlo, vyskoumati zploštělost jeho, 

 již od Herschla tušenou , dle velikosti a směru, dalo by se z toho seznati položení osy 

 a alespoň jedna meze kolotu. 



14. 

 Neptun. 

 '^' Již ku konci minulého století často vyskytovala se otázka, zdali Uranus je asi 

 poslední, nejzevnilrnější planeta, a přece nevzbudila žádna astronomická událost v no- 

 vějším Čase lak všeobecnou pozornost, jako objevení Neptuna, kterážto pozornost oii- 

 plně se ospravedlňuje zvláštními okolnostmi, pod jakými to objevení se stalo. Kdežto 

 objevení Uranu, Cerery, Pallady a Juiiony bylo pouze věcí náhody, poznamenal Paříž- 

 ský hvězdář jménem Leverrier, který pokojně ve svém pokoji počítal, nikdy ani nebe 

 zevrubněji nupozorovav, veden pouhou, abychom tak řekli, čarovnou mocí výpočtu, s úpl- 

 nou důvěrou na nebi místo, kde by se nová planeta měla hledati. Ze výsledek tak ku 

 podivu přísně s předpovídáním se shodl, to jest úkaz, jemuž podobného není v celých 

 dějinách hvězdářství. Základ, o který Leverrier své vypočítání opíral, jest asi tento : 

 Dráha Uranová, vypočtená dle pozorováni před rokem 1820, nesrovnávala se s pozoro- 

 viiniini též planety po roce 1820, ano rozdíly tyto stávaly se rok od roku až na nej- 

 novější duby vždy většími. První, co Leverrier podnikl, bylo přísné vypočítání všech 

 dosavadních pozorování Urana , aby mohl rozhodnouti otázku, zdali se pozorování 

 s vypočítáním žádnou měrou nedá ve shodu uvésti* Výsledkem toho bylo, že při nej- 

 zevrubnějším vypočtení vždy ještě zůstával odchylek 4 minut a 34 sekund, který nikte- 

 rak nedal se přičísti pozorování, nýbrž jenom cizímu působení. Jaké pak ale jest toto 

 cizí působení? Může odporující élher, může nějaký veliký neviditelný sputnik, jenž provází 

 Urana, může snad změna přitažlivosti ve vzdálenějším prostoru světovém vysvětliti onu 

 úchylku, anebo se musí přijmouti nějaká ještě neobjevená planeta, která Urana v jeho 

 běhu mýlí ? Leverrier prošel všecky tyto jednotlivé hypothesy a dokázal obšírně, že 

 jenom poslední domněnka může posloužiti k vysvětleni věci. Dále ukázal, že neznámá 

 planeta nemůže se nalézali ani uprostřed mezi Saturnem a Uranem, poněvadž by pak 

 i Saturna mýliti musela ; ani pohlizku Urana buď si před ním nebo za ním, poněvadž by 

 v případu takovém úchylky jiný průběh ukazovati musely, než jak pozorováno bylo 

 v rozličných letech ; ani konečné příliš daleko za Uranem, poněvadž by pak hmota jeho 

 musela býti lak veliká, že by i na běh Saturnův působiti musela. Leverrier přijal tedy 

 onu vzdálenost, klerá se srovnává se známým zákonem vzdálenosti planet, i vzal sobě 

 za úlohu, odpovědíti na tyto dvě otázky: 1) Jest možná, vysvětliti nepravidelnosti Ura- 

 nový dráhy pokládáním planěly v přijaté dálce? 2) Tomu-li tak, kde se musí hledati ta 

 planeta, jak vehká jest její hmota, jaká její dráha? 



Důsledně provedené počty rozhodly první otázku ve smyslu potvrzujícím, i sho- 

 doval se při tom výpočet s pozorováním tak, jak jenom bylo si přáti. Co odpověď na 

 druhou otázku shledal Leverrier, že hledaná planeta nalézá se r. 1846 v znamení kozo- 

 rožce, kdežto také 23. září téhož roku objevena jest. Tak přišli jsme na cestě nikdy 

 posud ještě nenastoupené k známosti nové planety, která již dávno pohyby Uranový 

 mátla a hvězdářům tolik marné práce činila. 



Dle nejnovějších ustanovení dráhy Neptunovy obnáší čas oběžní této planety 

 lb4 Ida í\ 226 dni při ^zdálonosli od sumce 622 milionů mil. Také spulnika má 

 Neptun, jenž obíhá kolem něho v 5 dnech 21 hodinách. Dalších bezpečných známostí 



