381 



a v cclnu řadu ucpokoj a zmatek uiuJl. Zuániost niista a přirozený pud vedou palriarchu I v nej- 

 čeruéjši noci, kdyi temná mračna každou svíci nebeskou zahaluji, docela jisté. Stavi-li se v cestu 

 řeka anebo divoká bystřina, zastaví se vedoucí kůa na tak dlouho, pokud nejbližší jezdec nevypátrá 

 nejmělčí brod. Toho pak následuji patriarcha a veteráni, pak ostatní koně, a nakonec nováčkové 

 buď brodíce se nebo plovonce. Ovšem se to nestane vždyck y bez nebezpečenství a nehody. Při 

 silném tání stiěhu anebo po prudkých lijavcích mají bystřiny často náramnou síla a uchvacují prou- 

 dem svým plovoucí zvířata. Na větším díle však zachová je přirozený pod a cliytrost. 



Koně karavanskč nejsou v ohledu na snášelivost k cizincům svého stavu a rodu o nic lepš' 

 nežli jejich pánové. Jiné koně, kteří nenáležejí do jejich vlastní společnosti, nemohou vystáti. Ná- 

 hodou-ll se dvě karavany uložily blízko sebe, pozorují se pasoucí se zvířata s nataženýma ušima, 

 běhají řehtajíce sem tam s nozdrami roztaženými a naježeuou hřívou, čímž prozrazují svou boje- 

 chtivost. Jmenovitě se to děje, nalezají-li se v některém leženi anebo v obou hřebci, jimž i okle- 

 štěncl závidí. A však i bez přičinění pohlavní žárlivusti ukazuje větší část mladších a ohnivějších 

 koni nemalou svárlivost, jak mile spatří koně cizí. V takovém případu nejčaslěji zapomínají na 

 kázeň a poslušnost, nedbajíce na hlasy] pohůukn. Xajednou vyrazí nejohnivější kůíi, nemoha déle 

 přemoci svou bojechtivost, v divokých skocích proti pasoucím se kuním druhého leženi. Nejbujnější 

 druhové jeho následují jej co štítonoši a sekundauti. Bujechtivé řehtání vyzývá na spasob vřeštící 

 trouby hlasatelovy nejudatnější odpůrce k zápasu. Vyzvání obyčejně bývá přijatu, a na pozdraveni hla- 

 satelovo ozve se s druhé strany odpověď s rovněž jásavým řehotem. Frkaje a zpíuaje se pádí 

 mocnými skoky vysokonohý Tnrkoman vstříc erzerumskémn ryzákn anebo stříbrolesklé brůuě Kára' 

 bagské. Mlátíce a kousajíce dorážejí na sebe protivníci, hledíce jeden druhého popadnouti se strany, 

 S hlasitým ržáním a celé pod pěnou bouři druhové jejich kolem nich. Koně jedné karavany bra- 

 trsky drží při sobě proti cizím, a turnaj brzo by se proměnil ve všeobecnou bitvu, kdyby křik 

 a kleni přispíšíclch pohůukn, podporované hrozivě napřaženým karabáčem, v pravý čas nerozehnaly 

 nepřátelské strany. Potkají-li se dvě karavany na pochodu, neukazuje se tato nepřátelská nenávist 

 cizích koní. Jsout sobě pak tato zvířata svědomá nutnéhu pořádku a kázně, a nejeví žádnou bo- 

 jechtivost. S nataženýma ušima, avšak pokojně minou se ubtížené řady soumarů při jednotvárném 

 cinkotu rolniček, mezi nímž někdy ozve se zamilovaný řehot některého hřebce, avšak uzda s udi- 

 dlem, a když toho potřebí, I bič a špičaté železaé ostruhy ochladí jeho vroucí pudy." 



Sir John Franhlin a jeho osud. 



Jíž po více let obírá se veřejná pozornost s výpravami, vysílanými k vypátrání tohoto plavce 

 a soudruhů jeho, kteři vydavše se na hledáni severozápadního průplavu nevrátili se více. Žádné 

 však z těchto výprav nepodařilo se přinésti jisté zprávy o nešťastných plavcích , až teprva v nej- 

 poslednější době Dr. Rae, čestně známý cestovatel do točnových krajin, uvědomil písemně anglickou 

 admiralitu o výsledcích svého pátrání, které patrně na to ukazují, že Frauklln a soudruhové jeho, 

 ztrativše v ledu lodi své, v polárních zemích bídně zahynuli. K lepšímu objasnění velezajímavého 

 předmětu toho podáme zde, dříve než sdělíme zprávu Dr. Bae. stručný přehled výsledků, docílených 

 od dosavadních výprav na hledáni Franklina vyslaných. 



Sir John Franklin odploul na začátku května 1845 se 137 soudruhy z Angličan do sever- 

 ních moří, Tiledat domnělý severozápadní průplav, a od těch dob nevrátil se, aniž dal o sobě čeho 

 věděti. Všeobecné bylo v Anglicku obávání, aby ho nebyla potkala nějaká nehoda, a když po 

 marném očekávání nějakých zpráv od něho již tři léta byla minula, pomyšleno nu vysíláni výprav 

 k hledáni ho. První taková výprava vyslána jest r. 1848, a počet jich vystoupil do nynějška až 

 na 19, v jichž vystrojení oučastnila se z částí také pozůstalá v Angličanech manželka Frankliuova. 

 Peněžitý náklad na všecky tyto výpravy vypočten jest na 1,000.466 liber šterlínků, a krom toho 

 vysadila vláda anglická znamenité ceny ua authentické zprávy o zmizelém plavci. 



