3®2 



Veškeré zprávy od tědi doh došlé, které mohly býti rzlahovány na Frankllna a Jeho sou- 

 druhy, obmezuji se na následajíci udáni. 



B. 181S rozhlášena jest pověst od úřcdniků obchodní společnosti pro Hudsonský záliv, že na 

 některém pobřeží polárních zemí zabiti jsou od Esklmáků nějací hělochové. 



R. 1Ó50 nalezcHy jsou stopy na ostrove Beecbey, asi 50 mil na západ od Balfinského zá- 

 livu, že tam Franklin se svými druhy r. 1845-46 přezimoval. 



Téhož roka, když Mac Chire blíže Bathnrstu (na východ od řeky Mackenzle) ku břehu chtěl 

 přiraziti, snažili se ho dva Esklmáci hrozivými posunky odstrašiti. Plavci nicméně vystoupili na 

 zem, načež Eskimáci, jsouce od nich upokojeni, vyznali, že celý kmen jejich při spatření lodí utekl 

 do vnitř země, boje se pomsty za vraždu nedávno na jednom bělochu spáchanou. Přišlo prý k nim 

 před nějakým časem několik bělochů ve člnnu , kteří si na břehu vystavěli dům, v némž bydleli. 

 Jednoho z nich Esklmáci zabili, načež ostatní krajinu tu opustili. 



R. 1851 nalezl Dr. Rae na Victoria-Landu nepochybné zbytky korouhevuí žerdí kr. anglické 

 lodi. Eskimáci tamější ničeho o lom nechtěli věděti, jak by tam byla přišla. 



Obsah pak nejnovějších zpráv téhož cestovatele, kterých datum jest Repulse-Bay 29. července 

 1854, jest v krátkosti tento : 



Od Esklmáků v Pelly-Bay uslyšel, že dále na západ, poblízku řeky tvořící více vodopádů 

 a peřejí, zahynula společnost bílých lidí z nedostatku potravy. Koupil také od Esklmáků rozličné 

 věci, které patrně náležely Krankliuovi a jeho druhům a žádné pochybnosti nepřipouštěly o strašném 

 jejich osudu. Pudrobnějši zprávy Esklmáků zněly, že na jaro r. 1850 asi 40 bílých mužů ubíralo 

 se přes led k jihu. N'ěkolik Esklmáků, kteří byli při nich, vlekli za nimi člun. Na severním po- 

 , 1'řeží King-Williams-Laudu stříleti tuleně. Žádný z nich neuměl srozumitelné mluviti jazykem Eskl- 

 máků, znameními však dávali jim na srozuměnou, že jejich koráb neb koráby zamačkány jsou od 

 ledu, oni pak že nyní hledají krajinu, kde by mohli stříleti zvěř. Celá společnost, vyjma jediného 

 důstojníka , vypadala velmi hubeně , jakoby měli nedostatek potravy , také odkoupili Eskimákům 

 jednoho tuleně. Nějaký čas na to , avšak ještě v témž jaře před roztaním ledu, nalezeno jest 30 

 mrtvol bělochů na pevnině a 5 na blízkém jednom ostrově. Siěkterá z mrtvých těl byla pohrbena, 

 jiná nalezena jsou ve stanech, ještě jiná pod obráceným člunem, který takto sloužil za přístřešek, 

 ostatní roztroušena byla na blízku. Z mrtvol na ostrově nalezených pokládali jednu za mrtvolu 

 důstojníka , poněvadž měla na ramenou zavěšený dalekohled a vedle sebe dvojku. Dle zohaveného 

 stavu, v jakém se nacházely některé z těch mrtvol, jakož i dle , obsahu kotlů, v nichž bylo vařeno, 

 zdá se, že nešfastnici ti přivedeni byli k poslednímu prostředku, aby se při živobytí udrželi, k lido- 

 jedství. Střeliva nemuseli míti žádný nedostatek, ucbof Esklmáci nalezli prach v bečkách i po zemi 

 roztroušený. Kromě toho muselo tu nalezeno býti množství hodinek, teleskopů, kompasů a ručnic, 

 uebttt Dr. Rae spatřil v rukou Esklmáků rozličné zlomky takových věci, jakož i stříbrné lžíce 

 a vidličky, z čehož co jen mohl dostali, skoupil a lipluý toho seznam zaslal. Jmenovitě nalézá se 

 mezi těmito věcmi: malý stříbrný talíř s nápisem: „Sir John Franklin K I,'. B." (knight, com- 

 mander of the Bath, t.j. rytíř a komaudér řádu Bathského), pak stříbrné lžíce a vidličky se začáteč- 

 ními písmeny jmen těchto důstojníků : kapitána Croziera, lieutenanla C. Gnre, pomocních lékaři. 

 A. M' Donalda a J. S. Peddie, pak druhého mistra plavby G. A. M' Beána. Co důkaz, že k za- 

 hynutí těchto nešíastniků nemálo přispěli musela tuhá zima, uvádí Dr. Rae, že některé z řečených 

 mrtvol nalezeny jsou šatů svých zbaveny, kdežto jiné dvoj- i trojnásobný oblek na sobě měly. 

 J'ozoru však hodno jest , že Dr. Rae neměl tyto zprávy od žádných očitých svědků ; všlckni Eskl- 

 ii;áci, kteří mu vypravovali o neifastném zahynuti bílých mužů, povídali, že prý to slyšeli od jiných . 

 y.i! všech těchto sebraných zpráv domýšlí se Dr. Rae, že Sir James Ross a kapitán Bellot, kteří 

 vedli výpravy k vyhledání Franklina, až na málo několik mil přiblížili se k tomu místu, kde ubozí 

 zahynuli, odkudž pak se vrátili. Co se týče Eskimáků, vyjadřuje se Dr. Rae, že nemá žádné příčiny 

 míli je v podezřeni, jako by měli nějakou vlnu smrti těch cestovatelů 



