hb) 
stál, střílel, „mrtvým se slavěl, ma pokynutí pak vstal, tančil, bubnoval, po provaze 
chodil a konečně za své namáhání sám si zpropilné vybíral. 
eu Do rubriky jeho necností: palří: nenávist, zlost, závist a skoupost; on jest též 
svárlivý,; chlipný. má mlsnou hubu i vlohy zlodějské: on lže, podvádí, umí si dělat 
z jiných blázna, rád se toulá a lehce nakloněn k dobrému i zlému stává se bez okolku 
přítelem každého. 
Byli bychom však velmi na omylu, chtíce tyto vady, mravy a schopností při- 
řknouti všeobecně každému jednotlivci z pokolení psího. I u psů se macházejí ob- 
mezené vlohy a genialní hlavy; i unich platí pravidlo: Komu není s hůry dáno, v apa- 
tyce nekoupí. Nikde není tolik. idiosynkrasií jako v rodu psovském; ani jeden není 
ouplně podoben druhému podle těla a podle duše; každý z nich má své zvláštní cnosti, 
vlohy i náruživosti ; každý jde svou cestou, totiž má svůj samoslalný charaklér. 
-ur Obyčejně bývá pes sám svým mentorem, a jelikož mu vtipu neschází, slává se 
z něho nevšední samouk , on je velmi učelivý, jeho učilel však: musí býti dokonalý pe- 
dágog:; mepřekročísli se v cvičení jeho meze přirozené, dosáhne onoho stupně doko— 
nalosti, kde říkáme, že mw neschází nic, než — lidská mluva. I bez navedení naučí 
se mnoho; k učení však sám se nůlí, ukazuje chuť a povolnost; je-li mu však při tom 
něco proti mysli, jedná dle svého rozmaru, stává se tvrdošijným, roztržitým, dělá se 
hloupým a cílí dlouhou chvíli. 
ole% Příroda mu ovštípila náklonnost k člověku, a lato jej učí všemu, čím by sobě 
lásku pána svého získal; jeho rozkazů očekává s napnutým sluchem a zrakem'a jen 
malé pokynutí dostačuje k ochotnému vykonání; nechápaje smyslu slov poznává z po- 
hledů a posuňků pánových, čo se mu velí. Malka. oblékati chtíc dcerušku svou, velela 
jí, aby sobě určený oděv ze stolice, přinesla; když však lato nevolnou se zdála, pra- 
vila malka:: „Jdi dceruško, anebo půjde Diana l“ načež Diana vzchopivší se oděv udi- 
vené malce přinesla, ač nikdy dříve k tomu neb podobnému vedena nebyla. Pozornost 
a pamět Diany; jakož i bezpochyby zřejmý: výraz vůle velitelkyně přispěly k tomu, že 
se Diana“ dovtípila. V Římě živil pes svého pána, žebravého slepce, vodě jej od ko- 
stela ku kostelu, od' domů k domu, a vždy jen u těch vrat jej zastavil, ze kterých 
mohl „almužnu očekával; hozené dárky svědomitě slepci do mošny dával, kterou 
sám, nosil 
ce © V badání a pozorování vyzrazuje pes obzvláštně schopnosti. © On sluduje a skou- 
má s největším prospěchem zvláštnosti svého pána, a jediný pohled doslačuje mu, se“ 
znali rozmar jeho; s ním se raduje, s ním též truchlí, jest mrzutý, durdivý i urputný, 
neb se řídí dle svého pána. Jediné pokynulí zapudí jej do kouta, odkud s napnutnou 
pozorností sleduje pohyby obličeje velitelova; uzná-li za dobré, setrvati ve svém polo- 
ložení delší čas, učiní to S rešignací, vědom své neviny, 
Pokyne-li mu pán s obličejem truchlivým, položí hlavu na jeho klín a jak sou- 
gilně upře zrak svůj na jeho tvář! I pes dobře ví, že oči jsou zreadlem duše; 
v. nich soustřeďuje svoje pozorování“ Vzhlédně-li pán zhůru; učiní lo samé; hledá-li 
svým zrakem nějakou vče, následuje ho, vždy jsa k službě jeho hotov, a možná-li 
- my, dělá to samé co, jeho velitelo; Jde-li tento k oknu a vyhlíží do příjemné zahrady, 
© vyskočí on též na okno, položí své běhy pěkně před sebe a lěší se též, arci dle svého spů- 
sobu; z utěšené vyhlídky. „Je-li pán jeho mineralog a sbírá kameny, hledá a snáší 
"om.laké ; kope-li někde do země, hrabe on též. Není-li pak tu ouplně eny ma- 
