6 
jeho ještě spí, vkrade se:tiše do pokoje,- úlehne za kamna nebopod postel a tvář se. 
jakoby spal. Vstane-li pán a zavolá-licho, jakoby meslyšel ani se: nehne ; *kárán vydrží 
trest svůj s úplným vědomím, že se +mu: křivda nečiní. Pes zajisté je chytrá hlává 
a vypočítává sobě napřed následky jednání svého. Jistý pán navštěvoval se svým psem 
u večer hoslinec, poněvadž ale později přicházíval, stávalo- se; že pes jeho:leplá místa 
u kamen vždy již od jiných spoludruhů obsazená malezl. Co tedy učiníl. aby sobě: bez 
násilí, k čemuž, mimochodem řečeno, chutě ani -síly neměl; k příjemnému místu jdopo= 
mohl? Vyběhna ze dveří ven,slalečně, zašlěkal, tak že všickni psi u kamen poplášeni 
k němu ven vyběhli ; načež tento -do světnice liše vklouzna nejpohodlnější místečko sobě 
dle vůle vyhlídl.. Neméně dokázal úplnou rozvahu ve svém: postaveni onen -pes, jenž 
nesa, v koši jilmice a byv od, jiných psů přepaden, konečně po: marném odporu sám 
se do žraní pustil, aby tak alespoň něco k-svému užitku zachránil: — A eo; říci o psu 
lékaře Morauda, který sám byv uléčen jiného pacienta se zlámanou nohou vpánu svému 
přivedl ? Aneb o onom, jenž, jsa od silnějšího domácího: spoludruha lýrán; jiného sta= 
tečnějšího psa, ku, pomoci, sobě přivedl? — Jak marný“ a' ctižádostivý jespes!: Jakou 
radost jeví, když mu dáme, příležitost se v něčem, vyznamenali. Obdržey hůl: neb 
košík k nešení, pozorně jej nese, chodí od jedné osoby k druhé, chlubě se; jak umělý 
je. Potká-li přitom jiného psa; ani sicho nevšimne; ty sprostáku; myslíosobě; nejsi ani 
pozdravení hoden, a hrdě kráčí dále, Jsou arci také, sprostáci mezi nimi;s nedbajíce 
pranic na čest, Jako oni Pariové, jimž čistění ulic ponecháno jest. va 
Vše, co„příroda a vychování dáli' může, Spojuje pes v bojicproli dívokéi zvěři 
a na honbě, klerouž zajisté méně nemiluje nežli pán-jeho. Při sprvním zvuku trouby 
zajiskří Se zrakové, jeho a celé jeho -dychtění jest-jem po.chválném vítězství: Každý 
pohyb, každý skok i obrat, vše na něm lakřka mluví, tak že zkušený loveč: velikost, 
stáří; vzdálenost lože zvěře: jem. dle psa svého „uhodnouti v- stavu jest. Jak pozorně 
a tiše hledá ztracenou slopů; jak chylře se ohlíží, zdali pán jeho jej následuje, jak: státně 
učiní výpad! Jako střela pádí za zvěří a na slopu, jakkoliv křížem a křížem pomalenou; 
předce vždy jistě udeří. iboTA 
Čich psů jest vůbec známý, jakož i: jejich toulání/ Spojuje se však; jedno z dru“ 
hým; neb jedno bez: druhého «obstáti nemůže. „Pes nejenom že sám nezabloudí;“ ale 
on i jiným psům jednoduchým prostředkem cestu Za. sebou naznačuje, (tak jako pout- 
níci lesem jdoucí, dělajíce na věbvích uzly, jiným za sebou cestu ukazují- Odnešen do 
cizí krajiny, třebas i v pyllis najde k domovu zpáteční cestu (a vyhledá páná svého 
na mnoho mil vzdálenosti; svým: čichem jej pozná spíše nežli svým zrakem ;spolehaje 
sena svůj zrak spíše se zmýlí, drže kabál cizince za podobný oděv svého pána,“spó- 
lehnuv se ale na svůj čich nechybí nikdy. sble 
Podivuhodná jest 'i obřaznost psa“ O měmovíme +s jistotou, že má sny. „Ve snů 
se přehánějí podivné obrazy v mysli jeho. Ve spaní ocášem +i ušima pohybuje, podle 
přeludu své obřaznosti ; zé spaní se prolrhuje, ohání a sápe se, kňučí a štěká, a dobře 
lze pozorovsti, že se mů zdá, jak se někde se spoludruhem urpnině rve. Linné udává 
co charakteristickou známku: u psů, „že na žebráky štěkají. Pes, vida-v otrhaném: člověku 
a v ouzkosllivém neb zděšeném jeho pohledu; cosi nedůvěřlivého; a (děsného, štěká, 
neobyčejným výjevem polekán. V tom. právě, Zakládá se; upotřebení: jeho při hlídaní 
statků; vida člověka: cizího,  bojácně vstupujíciho, sám © tím: větší »smělosti | dostává; 
srdnatě ale: zastrašen: Zalézá do boudy. Pes, -obcující mnoho meži rázličnými lidmi: 
