10 
baT 
Réva vinná. 
Od Ladislava Čelakovského. 
Mnoho již napsáno o původu, o divém stavu a o šíření se historickém ušlechtilého keře 
vinného, v geografii botanické také ke kulturní rozsáhlosti révy velká pozornost obrácena, 
spůsoby pěstování révy v návodních knížkách vykládány; také v minulém jednom 
ročníku Živy zevrubný článek o českém vinařství v proslulých vinicích Mělnických jsme 
četli, poučné výklady o chemických pochodech při proměně šťávy vinné v mest, ocet, líh 
obecenstvu podávány, ano i zprávy o nemocech vinných hroznů a lopení, taktéž v ča- 
sopise tomto, poskytovány byly; o vzrůstu, morfologických a životních zvláštnostech 
révy ale málo posud v širších kruzích povědomo, ačkoli by rostlina tak. výtečná 
také známosti této © zasluhovala. A podivno, že právě réva, jak zajímavé místo 
v ekonomii má, lak zajímavou a mezi jinými kři jedinou ústavností se honosí. 
Co na letošních šlahounech révy vinné nejprvé v oko bije, jsou úponky neb 
ručičky, vynikající naproli lupénům některým; ale ne všechněm, beze stopy podpírají- 
cího je listu, kteréž se již malým lístkem pod vidličnatým rozdělenít, již i svou ob- 
dobou s květnými hrozny, jičhžto. jsou dle postavení svého neúrodnou proměnou, co 
osní útvar objevují. Kdyby ručičky byly větvemi na hlavním prutu; vyvracovaly by 
bezpečný morfologický zákon, dle něhož větve vždy jen v paždí listů vynikají, i musí se 
tedy přijmouti, že jsou neprostředním ukončením pod nimi stojicí částky prutů; za to 
byla by část prutu nad ručičkou stojící vělev, povstalá v paždí mezi ručičkou a lupe= 
nem jí naproti se nacházejícím. © Vyvinování révy skutečně také ukazuje, že větev ta; 
rovně silně jako výhonek, z něhož povstala, vzrůstající, původně konečnou ručičku na 
stranu zatlačuje, sama v rovném směrů jako pokračování nad předcházející výhonek se 
stavíc. Zrovna takovou převahu větve nejhořejší na ose viděli jsme také v osní sou“ 
stavě kopylníka (Asarum), -kdežto konečný kvítek tu samu polohu k silné, z nejvyššího 
lupenu: vynikající větvi měl, jako zde ručička. Jest tedy letošní prut révy toliko na 
zdání jednoduchou osou, v pravdě ale spojením rozličných, po sobě následujicích ge- 
nerací, jichž každá za poboční výhonek předcházející generace a- za matičný výhonek 
následující považována býti má. „V lom; že celou řadu posloupných generací za jednu 
dobu vzrůstní (v jednom létě) bez přeslání vyhání, podobá se réva k některým rhizo- 
mem opatřeným « bylinám, (o nichž v předchozím článku jednáno, na př. chudobce 
(sedmikráse), čímž zároveň od jiných křů: a stromův; u nichž vůbec už druhá generace, 
v pupenu přezimujícím setrvavši, druhým rokem teprv se: vyvíjí, znamenitě se voze“ 
znává: Neméně odchyluje se od nich réva obzvláštním spojením těchto pokolení. 
Kdežto u jiných stromovitých rostlin větve v posloupních pokoleních dle délky, tloušťky; 
rozvětvení; rozpostavení po stupních se mění, čímž rozmanitá a bohatá článkovitost 
célku povstává, neliší se pokolení révy po sobě sledující hrubě od sebe, baani úhlem 
nějakým proti sobě se nenakloňují, hovíce tím nanejvýše jednoduchosli. Jedno jen oů 
konité střídání panuje v této na pohled nerozličné“ spojitosti výhonkův. Nejdolejší 
letošní pokolení, to jest kus letošního průtw od zpodů až do přvní ručičky meb hroznu; 
jest odchylné od druhých kusů, majíc na zpodu svém dva nižní listy, v nichžto. přes 
zimu pupenem jsouc zaobaleno bylo, potom ale větší počet (3—8) lupenův, jichž do- 
lejší trochu více sblíženy jsou. Všecky ostatní výhonky posloupné neopakují víc útvar 
