12 
zuchy téhož sloupku mívají však v první generací více článků, až čtyři a pět, dál na- 
hoře na sloupku ubývá pazuchům zase článků v pryní generací až na tři Činíce takto 
pazuchy jednoho sloupku“ jistý cyklus, spůsobují tím jednotu v sloupku, jíž se mu 
pro jeho neukončenost nedostávalo. 
Považujeme-li pazuchy ve spojení se sloupkem, jeví se ještě jedna patrná pro- 
liva mezi obojíma osama, Nová generace sloupková totiž tak se vpojuje, že její první 
lupen naproti páždí lupenu slojí, z něhož vynikla, což má za následek, že měnění ge- 
nerací dvouřadé postavení lupenů na celém sloupku neb prutu nijak neruší. Pazuch 
sám má sice též celkém dvouřadě postavené lupeny, jest ale tak v paždí lupenu sloup- 
kového postaven, že plocha skrz jeho listy s plochou skrze listy sloupku úhel rovný 
(909) tvoří, jinými slovy, že se řada lupenů na slóupku s řadou na pazuchu křižuje. 
Prut révy vinné vyznačuje se pěknou symetrií, a k té také pazuchy postavením svým 
přispívají“ Hlavně pochází ta symetrie od postavení lupenů, ježto vesměs neleží přísně 
v jedné ploše, nýbrž trochu obráceny jsou, a sice všecky v jednu stranu. Obě strany 
řapíku lupenového nejsou dle jistého zákonu u vyvinování stejně vysoké; jedna jest 
trochu snížena na prutu, druhá trochu vyvýšena, a sice od lupenův jedné řady na 
sloupku jest levá strana, od lupenů druhé řady pravá strana snížena, tudíž padají sní- 
žené boky všech řapíků na jednu stranu sloupku a všecky lupeny v tu stranu jsou 
lícem obráceny. Pazuchy zas zvýšují tuto symetrii tím, že vždy první jejich list (nižní) 
na straně vyvýšených bokův listních sedí. 
Znamenilá jest dále vzájemnost mezi oběma spůsoby výhonků. Viděli jsme, že 
pazuchy v době vegetační ze sloupku vynikají; na vzájem vyrůstají na pazuchách zase 
sloupky a sice chodem následujícím. V úžlabí všech lupenů pazušních nacházeji se pu- 
peny, které, ač by se pazuch na konci uřízl a tím další jeho vzrůst zastavil, ještě lé- 
hož roku co pazuchy druhořadní vyrůsti mohou; jinak odumře pazuch na zimu, tak 
jako konec sloupku i se svými pupeny až na nejzpodnější, největší pupen v paždí jeho 
listu nižního. Ten nyní je zvláště důležit, neboť z něho, když zaobalen ve dvou svých 
nejdolejších listech, a to nižních, přes zimu odpočíval, příštím jarem nový sloupek 
vyroste. 
Co takto v druhém roce přirozenou měrou se děje, toho možná uměle též 
v prvním roce dociliti, jak A. Wigand podotýká. Vylomí-li se totiž v témž létě hned pa- 
zuch, tedy vyroste na zdání z téhož místa, vlastně ale z nejdolejšího nižního listu pře- 
zimujícího pupenu (z něhož by na přes rok sloupek se vyvinul) jiný pazoušek, tedy 
třeliřadný. Tento pazoušek tedy dříve se vyvine nežli vlastní jeho mateční osa 
(sloupku), která ještě v pupenu vězí. Ulomí-li se- také tento pazuch a uřízne-li se 
spolu konec letošního sloupku, vyvine se dle zkušenosli vinařů pupen pro příští rok 
ještě v témž létě v úrodu nesoucí sloupek, 
Co se týče postavení lupenů na novém sloupku, jsouť ovšem také dvojřadně po- 
staveny, ale plocha jimi položená tvoří úhel 90% s listem pazuchu, z něhož onen 
povstal; a poněvadž listy pazuchu, jak praveno, s lupeny předcházejícího sloupku také 
úhel 90% činí, octnou se lupeny letošního sloupce v též ploše jako lupeny loňského. 
Pohlédnouce zpět na poměr sloupku k pazuchu, pozorujeme pamětihodné stří- 
dání se dvou sounoží, jako jsme pozorovali střídání dvojích výhonků v každém sounoží. 
Sloupek révy se rozvětvuje jako obyčejně ve dvou dobách vegetačních, 
prostředkem zimních) pupenův, kteréž však  nevynikají neprostředně z předchá- 
