T 
20617 pudů čili 60202 liber samorodé platiny vytěžilo, což obnáší ročně asi 2000 
liber. Toť jest deselkráte více nežli dává Amerika; Borneo dává ročně 600—800 liber. 
Aby platina pohodlným spůsobem do obchodu přišla, dala ruská vláda z ní raziti pe- 
níze, kleréž při trojnásobné váze zlatých peněz stejné ceny 4, 2 a 4 dukáty platí. 
Cena platinových peněz od r. 1826 do 1844 ražených obnáší dle Dany 5 milionů zla- 
tých stř. Od r. 1845 nerazí se více lakových peněz. 
4. Palladium bylo r. 1803 co nový kov odkryto a obdrželo své jmeno podle 
planety Pallas, právě před tím objevené; kdo je odkryl, nebylo však známo, aniž v ja- 
kých poměrech se v přírodě vyskytuje. Chenevix vyhlásil tento tajemným spůsobem 
do obchodu přišlý kov za sloučeninu platiny a rtuti; r. 1904 oznámil se však Wol- 
laston co vynálezce jeho a udal spůsob, jak se z plaliny vylučuje. Samorodá platina 
obsahuje totiž 0:28—1:66%, toho kovu, kterýž se z roztoku jejího v královské lučavce 
Cyanomerkurem co Cyanopalladium sráží, z něhož se pak dobývá. Palladium nalézá 
se také ryzé v přírodě, ale co velká vzácnost, a sice s Polyxenem v zlatonosném 
písku u místa Cornega das Lagens v Brasilii; Zinken nalezl je také u Tilkerodu na 
Harcu se zlatem v zelenokamenu. Ve větším množství nežli sám Polyxen objevuje se 
v zlatém písku u míst Zacotinga a Condongo v Brasilii až k 699. pak v tak nazvaném 
shnilém zlatě u Porpeza v Brasilii (Porpezil, smíšenina Palladia a zlata), v němž až 
10% obnáší. Větší díl Palladia, kleré jmenovitě v Anglii se spracovává, pochází jak 
se zdá z tohoto prámene, jelikož zlaté sejpy jmenované krajiny nákladem anglické spo- 
lečnosti se udržují. Palladium jest k platině velmi podobné, hutnost jeho obnáší však jen 
12; aby se v pevnou a kujnou hmotu proměnilo, potřebuje tutéž přípravu co platina. 
Chemických sloučenin Palladia s látkami nerostními jest známo 65, s látkami ústroj- 
nými jen 10. Upotřebení drahocenného kovu tohoto obmezuje se skoro jen na vědecké 
účely, tak že v tom ohledu jmeno jeho pocházející od bohyně věd významné jest; 
obyčejně se nepotřebuje ryzí, nýbrž v sloučení se zlatem nebo stříbrem. Na povětří 
nenabíhá, dělají z něho tedy páky vah, mathematické a chirurgické nástroje ; geolo- 
'gická společnost v Londýně dává z něho vyráželi čestné medalie a na hvězdárně 
Greenwichské u Londýna byl na radu Wollastona limbus zedního kruhu udělán z 4 
dílu Palladia a 6 dílu zlata. 
5. Hhodium bylo odkryto od  Wollastana r. 1804; odloučil totiž po vyloučení 
— Palladia z roztoku Polyxena kapalinu, vypálil suchý zbytek, rozpustil jej opět v krá- 
lovské lučavce a přidal pak k roztoku kuchyňskou sůl. Povstala pak sůl, klerá se 
z roztoku odloučiti dala a krásnou červenou barvou se vyznamenávala. Dalším naklá- 
dáním obdržel pak Rhodium, kteréž jmeno se vztahuje na červenou barvu solných 
sloučenin toho kovu. Kov má podobu šedivého prášku, kterýž se v nejsilnějším ohni 
V peci jen nedokonale rozpustiti dá a pak stříbrnou barvu přijímá; jest tvrdý, křehký 
a má hutnost 11. Polyxen obsahuje asi 086 až 3.13% toho kovu. Sloučenina 34— 
439, Rhodia se zlatem vyskytuje se co vzácnost v mexikanském zlatě u řek 
vypraném. 
Vědecky zabývali se s Rhodiem Vauguelin, Wollaston a Berzelius; sloučenin 
- jeho jest známo 36. K upotřebení hodí se zvlástě smíšenina 2 dílů Rhodia a 100 
oceli, dávající tak nazvanou rhodovou ocel, výbornou na jemné řezací nástroje. Smíšenina 
stejných dílů Rhodia a oceli slouží k dělání kovových zrcadel do dalekohledů ; zrcadla 
taková na povětří nenabíhají. 
Živa. 1868. : 
