32 
Co salát jedí v Labradoru naše Leontodon taraxacum , Polygonum viviparum, 
Oxyria semiformis (jejíž příjemnou, nákyslou chuť sám z Norvéžska znám), pak Cochle- 
arie (anliscorbulické) v Gronech, Sedum Rhodiola, Pedicularis hirsuta, Epilobie, Archan- 
gelica (Disko), Rumex domesticus, kořeny od saxatilis (Grony 60), Chamaemorus are- 
ticus (ruská Am.), Polygonum bistorta atd. Lahůdky arktické jsou naše maliny (Rubus), 
hojné Empetrum nigrum (Labrador a Grony), Vaccinie (vitis idea, myrtillus, uliginosum), 
které Groňané jedí k masu mržů co hlavnímu jídlu svému — nejhojnější z nich jsou 
arci Empetrum nigrum, které se u nás nejídá. Palivo v Labradoru hlavně vedlé našeho 
dává Sedum palustre, v Gronech Sedum latifolium, Andromeda lelragona, Vaccinium, 
Empetrum atd., pak rašelina hojná, a dříví mořem z jihu přihnané (Treibholz). 
Roviny nepřehledné kryjí jen mechy a lišeje, z nichž nejznámější jsou Gyrophory 
(tripe de roche), jež na celině Americké lovce delší čas uživují, a Lecanora elegans 
barví (jako v Sumavě, Rudohoří a Krkonoších) celé skály na červeno, které slují 
proto Crimsoncliff. 
Fauna jest rovněž obmezena a výborně známa, jak dříve dílem Richardsonovým, 
tak faunou Gronie od Fabricia a nejnověji v díle Rinkově. Příspěvky na téměř všech 
cestách sebrány, lak od Parryho, Rossa atd. 
Amfibie mizí brzy (není jich k. př. v Gronech), ale ptáci a ssavci jdou až k nej- 
severnějším hranicím, ač větším dílem jen v letě, ve velkých zimách do lesů jižních 
couvajíce. Ostatní živočichové stěhují se pravidelně v zimě na místa teplejši v přímoří, 
neb kde lze pod sněhem bylinstva se dohrabali. 
Ssavci mořští převládají na severu aspoň počlem zvířat, ač ne druhů. Ursus 
maritimus, Trichecus rosmarus, Phoca leonina (loví so jich dle Rinka ročně v Gronech 
2000— 3000 kusů), barbata (400—600), vitulina, grónlandica (800—-3600), hispida 
(5000—7000), velryby, delfini atd. 
Z pozemních jsou bylinožrouti zajíci (Lepus glacialis), sobi, býci pižmoví (jen 
na celině) a lumíci (Lemmus Hudsonius na celině, Arvicola grónlandicus) ; dravci: vlci, 
lišky polární (Canis lagopus), hranostajové a Gulo luscus na východě. — V ruské 
Americe jest jich o něco více: Arctomys Parryi, bobři, Felis rufa, Lutra canadensis ald. 
nejvíce jen z jihu přišlí. — Totéž platí o celině, kde Arvicola Hudsonius, Geomys 
talpoides a vice jiných myší atd. Pláci jsou též nejvíce vodní. V (Gronech uvedl 
Rink 141 druhů (36 zemních, 5 dravců, jako Haliaetus albicilla, Falco gyrfalco, pe- 
regrinus atd.). 
Na Mellvillsku zbyly ze zemních jen sůvy Strix nyctea (v letě), havrani (Corvus 
čorax), Emberiza nivalis, Caprimulgus americanus, Tetrao rupestris a Lagopus (ptarmi- 
gan), poslední silná výživa arktických výprav a spolu s havranem (jenž dle pověry 
Eskimaků svět utvořil) jediný pták zemní stále zde zimující (dle Seemanna), kterého 
žádná zima k jihu nežene. Z mořských arci našel v červnu 1854 Kane pod 80" hojně 
Anas bernicla, Sterna arctica, Larus tridactylus, Procellaria arctica atd. 
O hojnosti zvěře artické jen uvedeme, že Richardson v zimě 418% 5191 
ryb a 13810 liber zvěře sebral, za 10 měsíců jen 3766 liber zvěře (totiž 24 sobů 
3 býky, 68 zajíců ald.); lovci Rossa na třetí ceslě zabili 4000 kusů Uria grylle; Mac- 
clure zabil jen 7 býků (za 3 léta), ale 111 sobů, 139 lišek, 800 ptáků (520 emberiza), 
146 zajíců ald.; Beechey viděl táhnout hejno Alca alle asi 4 miliony silné (18 výšky 
a šířky a 3 anglické míle délky). 
% 
