84 
1 čemuž otiromného tepla zapotřebí, připisuje se. často ono všěobecné ochlazování se 
Sévěrní "Evropy v první polovici měsíce máje (u nás dobou ledních mužův zvané). 
Skrzwúžinu Behringskóu led severní neprojde pro mělkost její, an by kry ledové na 
dně tázlý, proto "také (severně od Behringské úžiny tíže jest dále se dodrati, jak to 
kromě“ růškých výprav a oněch, o ktěrých jednat budeme, posléze i severoamerická 
výprava Rogérsóva zkusila. Však i zdě našli Rusové sem tam olevřené kusy moře, jež 
polyně zvou, kteréžto slovo do anglického, německého atd. přešlo. Stává vůbec celé 
arktické terminologie o ledu atd., jíž čtenáře mučit nebudem. 
Bychom trpělivost oběčěnstva příliš nenamáhali, nastíníme odkrytí arktické Ame- 
riky jen několika slovy. 
-un Zňámo, že Gronie r. 863 od Dánů odkryta a později i osazena byla; tyto osady 
alé běhém 15. století mořem a Eskimáky (Skrélinory dánských letopiscův) p o 
a vyšly z lidské paměti až do nynější doby. 
4 sPřvní odkrylel břehů“ severní Ameriky pro celou Evropu byl Sebastian Cabot 
14498, jenž viděl asi břéh Labradoru, pak Kašpar Cortereal, jenž došed tam zajal 
'50"Eskimáků, jež odvlékl do otroctví. Na druhé cestě zahynul, a po něm i bratr jeho 
Michal beze stopy. Nová výprava Sebastiana Cabota k odkrytí severozapadního prů- 
plavu do Indie nepodařila se pro zbouřéní lodníků. Talo cesta byla pak od Angli- 
"čanů i Holanďanů "v severovýchodu nad'Novou zemí a Špicberoskem hledána, a teprv 
+/“4576"byl Frobishef's 3 lodmi (35, 30 a 10 tůn) na severozápad vyslán, jenž nalezl 
severně od Labrádoru úžinu po něm zvanou, a rudu (kyz, markasit) přiněsl, kterou 
zá zlátonosnou pokládali, tak že r. 1577 a 1588 znova pro ni šel, R. 4585 našel Davis 
úžinu po něm zvanou, avšak žádný průplav ani r. 1586 a 1587, ani Jiří Waymouth 
1602 a Cunningham 1605. Na čtvrté své cestě r. 1610 našel Hudson průplav a záliv po 
něm zvané, zahynul však tam zpourou mužstva. V ten čas společnost obchodnická 
Moskevská v Anglii asi tucet jiných výprav k odkrytí severozápadního průplavu vy- 
Slala, Baffina 1612, Bylota 4615 a j, z nichž Baffin záliv po něm zvaný a zátoku 
Jonesskou, Lancasterskou, velrybí a j. odkryl. 
"Následující výpravy v 47. století jsou nepatrné: Hawkridge, Mnnk 1619, Fox, Ja- 
mes 1634. (R. 1669 založená obchodnická společnost Hudsonského zálivu vyslala ně- 
kolik výprav, Barlowa (zahynula v zálivu Hudsonském), Seroggsa, Midletona 1741, 
Moóra 4746 atd. bez výsledku, jen Hearne našel r. 1770 řeku měděných dolů, Ma- 
kenzie r. 1789 pobřeží arktického moře. Ruská výprava Behringa našla r. 1741 úžinu 
po něm zvanou, kterou Cook r. 1777 marně na sever usiloval proniknouli, a r. 1810 
Kotzebué malý díl břehu ruské Ameriky odkryl. 
Novější výpravy podněcoval Jan Barrow , sekrelář anglické admirality, jenž 
"také (dějepis starších výprav r. 1818 vydal. 
První Výprava vedl Ross r. 1618 do zálivu Baffinského, ale bez výsledků. Roku 
1819 'dostal'se Parrý na ostrov Melvilleský, nemohl však pro led dále na západ vni- 
knouti a musil $a' vrátit, ač jeho cestě po 50 let nižádná se nevyrovnala. Franklin 
ohledal r. 1819 výčhodně od řeky iěděných dolů pobřeží arktické Ameriky, a na 
žpáléční ceslě měl takovou nouzi, žé se musel 31 dní bez masa kožmi, kostmi á "1 
šejemi (Gyrophorá) živit, ták že nemóhl konečně ani vstát, ani střílet, a v družině jeho 
hládem i lidóžroutství pácháno. (Parry r. 1821—3 na druhé čestě své na potoostrovů 
Melvillském (na ostrově zimním 'a v Igluliku) zimoval, úlé nemohl se též pro led "na 
