43 
kenko uvnitř své nervoviny vlastní chodbou opatřeno jest, v níž soky nervové kolují. 
Abych se 0 tom ještě lépe. přesvědčil, volil jsem nervy drasličitým uhlanem ztyrzené, na 
nichž se mnohem lenší a průzračnější řízky zrobiti daly, kdež podobná očka mnohem 
zřetelněji viděti bylo. Na nervích svěžích, podél položených a Uačidlem pod vodou 
smáčknutých, ze svých pošev vypuzených, ukazovaly se podobné průhledné střední 
čárky, které jsem později co hu'né částky poznal a nervové osní cylindry (Axen- 
cylinder) jmenoval, kteréžlo jmeno i vůbec přijato bylo. 
8. Rozprávěl jsem o nervních plelivech; od. nervu sympathického pochazejících, 
arterie mozeční obalujících, které jsem až do. třetího rozvětvení sledovali mohl. Po- 
zorování la, v jednu celistvou představu spojená, ukazují nám, mozek. prostředkem 
blány cevní bohatým nervovím, všude mezi záhyby jeho vnikajícím, zaobaleny, kteréžto 
odpovídá podobnému, po jemné bláince míchy rozprostřenému, s tím. toliko. rozdilem, 
že ono, arteriím podřízeno býli se zdá, loto samoslalněji po blánce se rozkládá., 
4. Popisoval jsem vlastní zrnkovinu, kterou pokryta jsou pletiva cevní, v duli- 
nách mozku rozložená. Jsouť lo zrnečka průhledná, na venek přikulatělá, ke. vnitřku, 
kde na blánu pleliva připevněna jsou, jednu „neb dvě špičky mající, v středku pak 
jadýrkem světlo silně lámajícím opatřená. S počátku jsem je měl za útvar nervový, 
za spůsob kuliček gangliových, později však jsem je k zrnečkům epilhelialním, vlast- 
ního rodu přidružil, což laké vůbec přijalo. Řasinek mihavých na nich jsem ne- 
pozoroval. 
5. Dále jsem se obrátil k výkladu svých pozorování o gangliových těliskách. 
Bylť jsem první, jemuž „dáno bylo je spatřiti. Byloť to roku 1833, když jsem,s,A. 
Wendiem o vypátrání budovy pokožky pracoval, a mimo to snažně se zasazoval 0 ro- 
zebrání mozku na své vláknalé složení, že, přihlídaje blíže. na, odřízek, látky černé 
(substantia nigra), v stehnách mozkových ukrylé, poznal jsem ji býli složenu z jedno- 
Uivýchoplamek, jako šupinek olrubových. Dále opálrav lupou měl jsem je za spůsob 
barviny neb pigmentu, jenž v choroidei oka podobné klčky tvoří, nepřipisoval jsem jim 
však zvláštní důležitosti, Tepry když Ehrenberg ve svém pojednání o mozku (Ehren- 
bérg Beobacht. einer auffall., bisher unbek. Structur des Scelen-Organs b. Mensch. u. Thier. 
6Kpf.gr.4. Ber, 1836, přednášeno v akademii Berlínské již r, 1833) zvláštní těliska v gang- 
liích. pijavky (Tab. VI Fig. 7, 6) vypodobnil a je lěliska paličkovitá jmenoval, nepři- 
-loživ jim zvláštní důležilosti, ani o jich významu něco pověděv, obrátil jsem svůj 
zřelel znova na tato lčliska a jmenoval jsem je, prolo že v uzlích gangliových nervu 
sympathického hlavní látku činí, lěliska gangliová. Během roku 1837 bavil jsem se 
snažně jich ohledáváním v mozku člověčím. © Přede vším obrátil jsem se zase na sub- 
stancii černou v slehnách mozkových, již před lety co zrnkovinu pozorovanou, i hned 
jsem poznal, že složena jest z vlastního druhu gangliových lělisek, vlákny nervovými 
všelijak propletených. Přirozeným chodem obrátil jsem se k jiným látkám mozku 
temně zbarveným, jako jest substantia [erruginca (látka rezovilá) v komůrce čtvrté, 
dotu též poznal jsem býli z gangliových tělisek složenou. Dále jsem ohledal všecky 
šedivé látky celé kůry mozeční, těles pruhovaných, hrbolů zrakových, čtverohrbolí, obalů 
kosočtverečných, jader mozečkových a jader těles olívových, jakož i vnitřní šedé látky 
míchové, a popsal i vypodobnil jsem gangliová jich lěliska všelikých druhů a tvarů, 
"o čemž v sekcí obšírně jsem promluvil, a také hlavní tvary na. tabuli k zprávě, při- 
(dané vyohraziti dal. Poznamenati zde sluší, že prof. Valentin při těchlo skoumáních 
