46 
ství, pročež úplný jich přehled podali nelze. Obmezíme se na vylknutí nejpamátnějších 
z nich, náležejících krajinára našim.  Nejpamátnější z těchlo starých nánosů jsou bal- 
vany prahornin, zvláště žulové, které na rovinách severně za Krkonošemi a Karpaly roz- 
troušeny jsou a na povrchu uprostřed mezi novějšími vrstvami písku a jílu se vyskytují, 
zabloudilí takřka cizinci, pročež je francouzský geolog Alexander Brogniart trefně jme- 
nem bloes erraligues, balvany bludné, naznačil. 
Balvany tylo jsou často ještě ostrohrané a co domy veliké, často ovšem též 
menší, majíce jen několik stop v průměru. Že z blízkých nám Krkonošů a Karpat po- 
cházeli nemohou, dosvědčuje nejenom to, že jsou rozlroušény po celé nižině střední 
Evropy —jdou totiž z Anglie, Nizozemska, Dánska, Pruska do Polska a Ruska, od břehu 
Baltického a Severního moře až k patě Harcu, Krkonošů a Karpat — nýbrž proti tomu 
opírá se i ta okolnost, že horniny jejich nesouhlasí s horninami jmenovaných hor, ný- 
brž s kamením prahor norvežských, švédských a čudských. Jsou to tytéž žuly a ruly, ty- 
též syvmity'a porfyry, pískovce a vápence, které tam hory a skály skládají. Z balvanů 
těch dá se celá sbírka skamenělin sestaviti, jaké jenom v silurských horách Norvežska, 
Švédska á Ruska se vyskytují. Není tedy pochybnosti, že bludné balvany středoevrop- 
ské nižiny ze severu pocházejí. Bližším skoumáním a porovnáváním bylo pak shledáno, 
že balvany v sevérních Němcích a v Polsku pocházejí ze Švédska, balvany% v rovinách 
ruských z' Čudska; balvany v Anglii z Norvežska. 
Do''Čech' a do Moravy nevnikly balvany bludné, neb Sudety zamezovalý nepo- 
chybně- vniknutí jich do těch krajin. Z království Polského, kdež n. p. okolo Varšavy 
jsou tak hojné, že to město z nich hlavně béře kámen na dláždění, rozšiřují Se však 
až jižně za Krakov, k samé patě Beskydů. Balvany ty bludné jsou zde obyčejně zaku- 
lacené, skládají se z ruly a z červené žuly a nacházejí se zvláště mezi Křesovici 
a Třebiní, též na druhé straně Visly vyskytují se velké kusy, jako mezi Podgoří, La- 
gevníkem a Svošovici, menší nalézají se u Libertova, na prvních kopcích Beskydův 
mezi Mogilany a Zakličínem. Připlaveny byly do těch krajin teprva po vyzdvižení Kar- 
pat, neb uvnitř hor není po nich ani stopy. 
-Že krajiny, oblažené dnes ponebím mírným, před časy mnohem studenější byly 
nežli nyní, dosvědčuje ještě jeden památný úkaz v Tatrách, totiž stopy bývalých ledovců. 
V nynějších Tatrách nedrží se nikde více horský čili věčný sníh a led, vyjmoue ně- 
kleré stinné rokle, kde někdy několik let ležeti zůstává, ačkoliv hřbet jejich 6000 stop 
nadmořské výšky má a jednotlivé štíty i 8000 stop výšky přesahují. V Alpách švýcar- 
ských, o několik stupňů více k jihn položených, jdou ledovci mnohem níže. Příčina 
toho záleží nepochybně v osamělosti Tater, kleré náhle z nižších vrchů vzhůru vyni- 
kají, neobstoupené nižádným vysokým horstvem, tak že teplé vělry, vanoucí z rozsá- 
hlých rovin uherských, napadlý sníh každoročně rozpouštěti mohou. V samém středu 
Tater, kde se vrchy patrně snižují a sotva 6000 stop výšky mají, vyskytují © se, stopy 
dávných morén, totiž hrází kamenných, jakéž posud u zpodního kraje alpských ledovců 
se vylvořují. 
Největší z těchlo morén | spatřuje se v údolí Bílého Dumajce. „Počínaje , od. vy- 
"50ko položeného údolí Goryčkového až k budovám železné hutě Zakopanské táhne se 
středem údolí mohútný val čili násep, složený z balvanů žulových pomíchaných s hrubým 
pískem, někdy 100 stop vysoký, a u zpodu ,400—600, stop, široký. « Náspy -ty pocházejí 
z pobočných vrchů, balvany jejich jsou obyčejně branalé a mají od 4'až k 20:a více 
