47 
stopám v délce a šířce. Od balvanů,  ručejémi hor dolů Splavených, rozeznávají se 
nápadně svou hranatou podobou, kdežto. balvany říčné jsou hladké a okulacvné. Od 
údolí Goryčkového až k huti Zakopanské má moréna délku "; mile, nížeji jsou bal- 
vany roztroušené po dně údolí a stopovatli se dají až ke kostelu vsi Zakopané, znova 
"4 míle daleko, Drsnost povrchu těchto balvanů, jakož i hranalá podobá jejich du- 
svědčují, že vodslvem na svá nynější místa nemohly býti zanešeny, nýbrž že pošinují- 
cím se dolů ledovcem zde roztroušeny byly; ohlazené a rýhované skály, jako u ledovců 
alpských, nebylo posud možno nalezli a bezpochyby navždy nebude možné, poněvadž 
skály zdejších údolí skládají se větším dílem z dolomitu, rozpadávajícího se v malé 
úlomky a písek. Že ta moréna povstala v dávných dobách, dosvědčuje usazeniná hlíny 
3 —4 stopy mocná, na ní blíže valcovny Zakopanské uložená. 
“ Drulá podobná moréna nalézá se v sousedním údolí pod jezírky Gasienicovými; 
vělké náspy pod těmi jezírky, zarostlé mechem, chrání několik salášů, dobře známých 
u Podholanů (obyvalelů údolí). 
Příčina bývalých ledovců může býli taláž, která dala původ ledovcům v jižním 
Švédsku, možno ale také, že Tatry před časy byly mnohém vyšší, a že buď rozpadáním 
a zvětráním skal, buď snížením celého horstva nýnější své vyvýšenosti nabyly. Štíty 
žulové, které zde vynikají z vápenců, byly pak pokryly ledovci, zasahujícími až daleko 
do údolí. — . 
Prahory na Slovensku výstupují na spůsob ostrovů uproslřed z vápenných a pí- 
skových skal, z nichž se větší díl Karpat skládá. © Prahory mají zde v porovnání z usa- 
zenými útvary jen malou rozsáhlost. Spučívá zdé na nich bezprostředně červený pí- 
skovec, bezpochyby triasový, pak následují bezprostředně vrstvy útvaru jurského (zvlá- 
ště vápenec liasový), potom vrstvy neokomské a nummulitové, Melafyra trachyt; jakož 
i zelenokamen proráží rozmanité tyto. vrstévnaté skály.  Ráz lčchlo prahor“ jest zcela 
jiný nežli v Čechách, upomíná více na Alpy, s nimiž i vrstevnáté kamení Karpat velmi 
souhlasí. Prahorné ostrovy Karpat počínají u Leopoldova mezi Váhem a Nilrou a do- 
sahují až k pramenům Tisy. Nějvětší výšky dosahuje prahorní ostrov Tater u Liptov- 
ských Holí. Vlastní pískovcové a vápénné“ Karpaty, z nichž tyto ostrovy vystupují, 
táhnou se v ohromném oblouku v průměru 4000“ vysokém a 15 mil širokém mezi Mo- 
ravou, Haličí, Uhry a Sedmihradskem kolem uherské roviny v délce 130. mil. K Mo- 
ravě a Slezsku vysílají nižší“ výběžky, k Halické rovině přecházejí ale v pahorkovinu, 
(do Uher zasílají však mohútná rámena. 
je "Tatry stojí uprostřed Karpat na vysočině 2500“ vysoké. Váh naznačuje patu je- 
jich * jihu, Orava k západu, Dunajec k severu, Popraď k jihovýchodu. 'Z Prešova vzhů- 
ru vystupujíce přicházíme zponeráhla na vysočinu. Za dědinou širokoú stojí nám 
již jen jeden hřbet v cestě, který nás dělí od lidnaté Spiže.“ Když vystoupíme na tuto 
výšinu, otvírá se před námi pohled; jakému v Evřopě sotva jiný se vyrovná. Spižská 
Vysočina, všudé 2500“ vysoká, leží se svýtní četnými městy jako mapa u nohou našich. 
R IV levo prostírají se lesnaté nižší Tatry s Královskou holí, a před námi obrovské, 6000“ 
- vysoké vlastní Tatry, jako z jednoho kusu ulité. Vyšší Tatry mají směr od východů. 
Východní část skládá se ještě z' vápenců, ale již na Příkopě vyslupaje žula na den. 
> Žula jest jádrem celého horstva a panuje všude na hřbétě; u příkrého sklonudó Uher 
Vystupuje Háhle z novějších pískových skal, ná mírnějším“ eu do Haliče jest. však 
'Pokrytá“ čérvěným pískovcem a liasovým věpeněém. "//251 cíbbožonmol mais. ilduovlo 
