49 
Červený, pak Malolačňák nad Zakopanou, a zdá se, že vystupuje z prostřed ruly, která 
ji obstupuje od východu k jihu, jako liasový vápenec od západu a severu. 
Břidlice prahorní (břidlice sericitová) skládá pouze mohútnou horu Pyšnou nad 
dolinou Kogcieliskou. © Základní hmota těchto břidlic jest sericit, podobný poněkud 
kmastku, a obsahuje vodnatý křeman hliniloželeznatý s podílem magnesie, drasla a nalronu. 
Na Pyšné skládá se břidlice z převládajícího křemenu a jasně zeleného nebo žlutavého 
ba i bílého sericitu, sloh její jest hrubě břidličný, Jak bylo již podotknulo, převládá 
žula v Tatrách na siraně východní a západní, rulu uprostřed toho pásmá vystupující 
dělí je ve dvě čásli; na jihozápadním konci přechází rula palrně ve svor, v. dolině 
pak Felce a na jižním svahu Krivaně tvoří rula podřízenou sloj asi 2000-—3000“ moc- 
nou-v žnle. Břidlice prahorní skládajíc mocnou horu vznáší se mezi E lovýmí horami 
Babí Nohou a Ornakem. 
Skály krystaličné v Tatrách souvisí nepřetrženě spolu. Malé pásmo, dobré 
půl míle dlouhé, prostírající se mezi vrchem Beskydem nad Gasienicovými slavy a ho- 
rou Kondratovou, skládá se blíže Giewonlu, vrchu vápenného, zdaleka viditelného na 
celém předhoří polském ze žuly, hlavně ale z ruly se sporou slídou. 
Vápenec liasový a červený pískovec lkví zde jako klín mezi žulou a rulou. 
Zde vystupuje na spomenuté hoře Kondralově z vápence liasového též mohúlná spousta 
porfyru živcového, obstoupená na východě a jihu rulou. Dále něco ještě na západ 
skládá se Červený Vrch Mielusi z obecné ruly, již se všech stran obstupuje vápenec 
liasový. Na samém konci západním nad Zubercem tkví uprostřed v žule jako klín 
mohúlné ložiště dolomitu nummulilového. 
Pověsli vypravované mezi lidem o bohatství Tater na kovy vyličují je v tom 
-ohledu jako nevyčerpatelné, nenalézá se zde ale nic, nežli nepalrné žily ve výškách 
nad hranicemí stromů, několik hodin cesty od bydlišť lidských vzdálených. Žíly tyto 
obsahují zlato, rudy měděné, řidčeji rudy železné. 
JE Na vysokém hřbetě Měděném za Velikým Mořským okem, kterýžto dělí Halič od 
-— Spiže, objevuje se v žule couk nazvaný na Špisolancu, obsahující leštěnec plavý (Fahl- 
— erz); mnohem silnější couk leží v břidlici prahorní u severní paty Pyšné na konci Kos- 
cieliské doliny a skládá se z křemenu, barylu a plavého leštěnce ; velké haldy kamení 
dosvědčují, že zde živě bylo dolováno, ale již na počátku tohoto století ležely doly 
- dylo opuštěné na vrchu Ornaku; laktéž v dolině Koscieliské proslirá se v rule couk, 
-obsahující v křemenu a bílém barytu leštěnec plavý a kyz měděný, jakož i červenou 
rudu železnou. Doly v údolí Staré Roboly na druhém boku též hory byly bezpochyby 
založeny na tomtéž couku. Na jižním boku zachovaly se četné pověsti o dolech na 
měď a rumělku : v dolině Malém Kohlbachu jest žíla kyzu měděného v žule, na jižním 
svahu Krivaně taktéž v žule žíly šedého rohového křemene s plíšky zlatými, avšak 
dolování často započaté nemusilo nikdy značného prospěchu dávati, poněvadž všude jen 
- ohaldy opušlěných dolů se spatřují. — 
v! V stejném směru jako Talry vystupuje na západ od nich mezi Kralovany a Streč- 
„mem prahorní ostrov Holí Turčanských, proražený údolím Váhu, Od Tater dělí je vá- 
nné hole Liptovské, asi 8 mil dlouhé, zdobené půvabnými koberci rozmanitých rostlin. 
Hole Turčanské skládají se z obyčejné zrnilé žuly, v níž však slída poněkud 
č jest vyvinuta. - Žilky zeleného epidotu a bílého křemene prošlehují tuto horninu, 
p Větrné Hole táhnou se od severu k jihu, totiž od Strečna do doliny Frywaldské 
Živa. 18b. 4 
