54 
Drobnosti. 
Činnost císařské ruské zeměpisní společnosti v roce 1856, 
Rok 1856 byl jedenáctý od založení císařské ruské zeměpisní společnosti a sedmý 
od jejiho konečného zřízení na základě stanov, v. 1850 od císaře Mikuláše potvrzených. 
Roku 1857 čítala společnost v celku 735 oudů, mezi nimi 560 řádných ; Ostatní jsou 
čestní a dopisující údové. Finanční stav společnosti jest skvělý: v r. 1856 obnášely 
příjmy její 128,814 rublů a vydání 34,594, tak že ku konci roku teho zbylo společnosti 
čistého jmění 94,510 rublů. Knihovna společnosti obsahuje asi 6000 svazků, sbírka map 
500 čísel ve 2000 listech. Ethnografické museum, nedávno teprv zřízené, dělí se na tři 
kabinety : na kabinet vlastně ethnografický, přírodnický a archaeologický, a obsahuje ke 
4000 rozličných kusů. 
Povzbuzována ochranou císařovou a vedena přednostou svým, velikým knížetem 
Konstantinem, rozšířila společnost prostředkem svých sekcí a výprav působení své až k nej- 
dalším hranicím říše, majíc neustále na zřeteli vyslovený úkol svůj: studovati Rusko a 
přispívati k rozšíření známostí zeměpisních, ethnografických a statistických. 
Mezi vědeckými prácemi společnosti první místo zaujímá výprava do východní Si- 
biře, vystrojená r. 1855 a vyměřená na tři léta, Učel její jest zeměpisní propátrání těchto 
krajin, jmenovitě nově nabyté země Amurské. Vrchní správa výpravy svěřena byla hvěz- 
dáři Schwartzovi, jemuž přidáni důstojnící Roškov, Usoleov, Smirjagin a Orlov, pak malíř 
krajin Meyer a přírodozpytec Radde. Na rozkaz generalního guvernéra východního Si- 
biřska rozdělila se výprava na více oddělení, aby zpytování její většího rozsahu nabyla. Dvě 
z těchto oddělení, vedená zástupníkem Usolcovem a zástupníkem Orlovem, probadala rozsáhlé kra- 
jiny, a vůdcové jejich podali zeměpisní společnosti obšírné popisy svých cest, na nichž ustanovili 
zeměpisní polohu 23 míst, Cestopis Usolcova obsahuje také nové a vzácné zprávy o tangusském 
obyvatelstvu země, kterou prošel, Orlov pak přiložil k svému pilně nastíněnou mapu o 14 listech- 
Ne tak šťastně dařilo se oddělení jinému, jehož vůdce, zástupník Smirjagin, na své cestě od 
vražedlných rukou prabydlitelů zahynul. Mezi tím změřil hvězdář Schwartz valnou část 
země Zabajkalské, a přírodozpyteec Radde prozpytoval jezero Baikalské a jeho nejbližší 
okolí, jehož zevrubný popis vydal jazykem německým s vyobrazením nejpamátnějších ryb 
a ptáků těch krajin. Zástupník Roškov vydal se do země Amurské, a dílem po suchu, 
dílem plavbou po Amuru dostal se až k Nikolajevsku, na kteréžto cestě 18 míst zeměpisně 
ustanovil. I on podal společnosti popis své cesty. Jinou výpravu do země Amurské vy- 
strojila sibiřská sekce společnosti pod vedením pana Maaka, jejímž výsledkem jest vele- 
„zajímavý popis cesty, obsahující vzácná dáta z oboru přírodníctví a ethnogralie, pak pilně 
pracovaná mapa těch krajin. To vše dálo se roku 1855, 
Rok 1856 byl pro údy výpravy nemálo svízelný, Zástupník Sondhagen, před tím 
společník Maakův, který byl na se vzal úkol nebožtíka Smirjagina. zachvácen byl mrt- 
vicí dříve, nežli se vydati mohl na cestu. Zástupník Orlov , vrátiv se ze země Amurské, 
vyslán byl k obadání severovýchodních končin Zabajkalska až ku pravým přítokům řeky 
Leny, na této své cestě ale zápasil s nesmírnými obtížemi, až i blízek byl zahynuti hla- 
dem uprostřed Širošírých pustin, kterémuž osudu jenom stěží ušel, Při takových okol- 
nostech nemohla výprava jeho žádných pro vědu důležitých výsledků míti. Lépe vedlo se 
Usolcovu, kterýž r. 1857 vrátil se do Irkutska ze severní Amurské země, kdež byl polohu 
19 míst určil a mnohých dát k mapám těch krajin nashromáždil, Hvězdář Schwartz, pře- 
stav delší nemoc, zabýval se v okresu Vrchno-Udinském určováním rozličných míst a ji- 
nými astronomickými pozorováními, odkudž ho v podzimku špatné počasí přinutilo k ná- 
vratu do Irkutska, kdežto se počal zanášeti sestavováním mapy východní Sibiře. Příro- 
