n 
57 
Kyseliny uhličité . . . « « . . 118 
Kysličníku hlinitého a železitého + 88 
10024 
"TTmavozelený, neztejmě krystalovaný, při žíhání slabě třestící Fosforokalcit, tvořící 
dosti tlustou krystalovou kůru s hedbávným povrchem, z Nižního Tagilu : 
VI. VII. 
Kyseliny fosforečné „ .- . « « « « 2289 22-61 
Kysličníku měďnatého ©. . . . « . 6872 69:13 
Ta el ey 6 M04 700 
Kysdiný uhliáté «- « « < + «+,, , bl: 105 
Kyseliny křemíkové . « « « « « , 31 0-38 
Kysličníku železnatého —. < « « «- -098 0:30 
77799000 10047. 
Poměrná váha ze třech zkoušek — 4242, 4244, 4229, 
Konečně učinil Nordenskidld za příčinou srovnání rozbor hrubě paprskovitého, spolu 
s křemenem se nalézajícího pseudomalachitu barvy trávové z Ehlu u Rheinbreitenbachu : 
VINU. 
Kyseliny fosforečné . „ « « « « 2251 
Kysličníku železnatého . .. . .. 214 
Vody se sledy kyseliny uhličité . „905 
Kysličníku měďnatého ©. . « « . 6655 
10020 
4 Proměna v úha — 4198. 
Výše uvedené rozbory jsou sobě tak blízké, jak toho možná žádati od podobných 
- druhotních nerostů, nezřejmě krystalovaných. Pochází-li malé množství kyseliny uhli- 
— čité od malachitu, a vezmeme-li jen ono množství mědi a kysličníku měďnatého, kteréhož po- © 
—— třebí k tvoření nerostu toho, obdržíme formuli 8CuO. PO; + 2 CuO. HO, kteráž žádá 
ů Kyseliny fosforečné . . « « « « 2481 
É Kysličníku měďnatého « « « « . 6898 
: VOdY K ouálváy -Jka ada Nejen + řad D32 
A 710000. 
: pa Nepatrný, při rozložení obdržený nadbytek vody musil býti hygroskopický, což spů- 
sobilo ono rychlé třeštěni při Žíhání, zvláště pevných odrůd. Přijímajíce hygroskopickou 
0 voda za '/, ekvivalentu a kromě toho připouštějíce příměšku 59, malachitu, obdržíme dle 
= E následující složení : 
Kyseliny fosforečné <. « « « « 29383 
Kyslíčníku měďnatého . . « « . 6839 
Vody . o „bY „das 140107928 
Kyseliny uhličité « mobilu. 16. Práog MMLDO 
10000 
Složení to srovnává se docela s rozbory dotčenými. 
V Nižnotagilských dolech pod jmenem Ehlitu a Fosforokalcitu známé nerosty tvoří 
jeden rod. Co se však dotýče dvou jiných nerostů, připsaných k ehlitu od Hermanna 
t formule jejich výše uvedená pro Ehlit docela tatáž , kterou Hermann dal Dihydritu; 
nestává tedy žádné příčiny k rozdělení těchto dvou nerostů. Mineral ale, nazvaný 
»d Hermanna Tagilitem, nalézal se v Nižním Tagilu v hojnosti, však jen co tenký povlak 
černomědci anebo na jiném jakémkoliv nerostu, pročež Nordenskičld nemohl ho dostati 
- dosti čistý pro vykonání rozboru, Dle zevnějška jest Ehlitu docela podoben. 
£ 
“. 
