59 
nýbrž musí čekati, až nějaká larva jepice pokojně na dno vody, na př. v moci ku spaní 
se usadí. Stěhování se pak děje od nohou jepice, mladý gordius úsilným pohybováním 
hlavy se provrtává skrze svaly stehna až do samého těla, do všech jeho vnitřností, do 
tuku, stěny střevní, do tykadel, svalů křídelních, anobrž i do krevní cévy hřbetní, a v ně- 
které té části se pokojně ubydlí, Od organismu jepice následkem porušení a zdráždění 
vylončená hmota obalí gordiovu larvu, vtáhnuvší hlavu s rypáčkem hluboko do těla, a 
larva sama vypotí kolem sebe ještě vnitřní cystu. A tak spočívá vodní strunka podruhé 
takořka ve vejci zavřená, jak dlouho ale tak odpočívá, a jaké stěhování ji asi ještě na- 
stává, nežli se do hmyzu zemského, n. př. -do brouků, kobylek a jiných, ve kterýchž se 
gordiové nalézají dostane, není doposavad vyskoumáno, Aniž se ví, jaké proměny s lar- 
vou se dějí, kteréž zajisté musí býti veliké, © což každý připusti, kdo larvu 
= vyspělou strunu, dva zcela nepodobné tvory, porovná. © Dá se mysliti, že okřídlená 
n 
dospělá jepice i svého nemilého hosta na zem odnese a příležitost mu poskytne, v doko- 
nalejším snad stavu ven se vydobyti a do jiného zemského hmyzu se stěhovati, v němž 
asi posledního vyvinutí dochází. Možná také, že jiným spůsobem, než vlastním stěhováním, 
do hmyzožravého brouka, kobylky atd. se dostane, když tento hostitele jeho polapí a se- 
žere. Přikladův známých toho máme více na jiných hlístách, na př. tasemnice (Taenia), 
v játrech myších ve spůsobě uhra žijící, dostává se nejinak, než polapenou a strávenou 
myší do střeva kočky, v němžto sve dospělosti dosahuje; podobně motolice (Distoma), 
v nedospělém stavu tak zvaná cerkarie, vstěhovavší se do vodní hmyzí larvy čekati musí, 
až nějaké páteřnaté zvíře jejího hostitele sežere. "Tím spůsobem by se i gordiovi vésti 
mohlo, musil by však střevem se provrtati do těla, neboť se vždy mimo střeva ve 
svalech nalézá. V tomto pobytu jest již hotový červ, v němž toliko rozplozovací ústroj 
ještě není vytvořen, což teprvé se stane, když gordius nějakou štastnou příležitostí zase 
do vody se dostane. Z toho také viděti, že těmto zvířátkům všeliké nehody zabrániti mo- 
hou úplného vyvinutí, mnohá pojdou než se jim larva vodní naskytne, jiná zahynou buď 
„smrtí svého hostitele od hmyzožravcův spůsobenou, aneb jest-li tato jim právě prospěšna, 
stedy naopak pojdou ta, jejichž hostitelé nestanou se kořistí zemského hmyzu, a co více po- 
"dobných úrazů možných jest; za to však zas veliké množství vajíček z' jedné samice od- 
chází, tak že dostatečný počet svého cíle předce dosáhne, 
O hlístách hmyzích (tak zvaných, ač neprávě, filariích) vědělo se ovšem už dávno, 
"avšak neznámo bylo toho času, když Presl ono pozorování učinil, že tyto hlísty a dru- 
hové gordia jsou totéž. I tyto filarie byly tak špatně známy, znamenajíce velmi rozdílné 
věci, že Presl svého pokolení o vidličnatém zadku v tehdejších spisech klassických ne- 
omašel; gordius ale tehdy mezi hlísty se nepočítal. Pohříchu nepřipadl Presl na gordia, 
ačkoli popsal zřejmě vidli ocasu a více než měsíčního zdravého živobytí svého červa ve 
vodě svědkem byl, i tak želeti jest, že opominul pátrati dále o životu zvířete, jehož vy- 
skoumání spolu s četnými pozorováními doživotních cizopasníků obeznámily nás se stěho- 
váním se hlíst v rozličných podobách. ZG 
O polních myšich. 
u Podává František Špatný. 
Již v podzimku roku 1856 se v některých krajinách země České při ozimní setbě 
anoho polních myší pozorovalo, a hospodářové se obávali, nepříjde-li na ně žádná záhuba, 
že mnoho škody na osetých rolích učiní, 
Suchý rok 1857 byl rozmnožení polních myší velmi příznivý, kteréžto, kde se tuze 
— rozplemenily, náramně úrody zemské hubily, ba v některých krajinách hospodáře o celou 
| Sklizeň pšenice, jaře, jetele atd. připravily. 
