77 
a dle nejzevrubnějšího skoumání nic jiného nebylo nežli částečné posouvání skalních vr- 
stev, a od povahy jejich, jakož i od povětrnosti záviselo. Také zemětřesení, které lelos 
v lednu v Italii zufilo a zvláště v okoli Neapole strašlivé spustošní spůsobilo a až 
k palč Karpat a českomoravské vysočiny zasahovalo, dá se tím způsobem. vysvělliti. 
Z Vesuvu a jiných již dávno vyhaslých ilalských sopek bylo na povrch vyllačeno již 
nesmírné množství hmoly, lak že pod zemí veliké duliny povslati musily. Vrstvy, 
ze kterých se pohoří italská skládají, jsou pak vesměs k Slředozemnímu moři nakloněny. 
Možno tedy, že celé rozsáhlé souslavy vrstev po zkypřených a změkčelých slojích čas 
od času se pošinují a lak zemětřesení spůsobují. © Propadání skalních vrstev, pošinutí 
celých hor, ba i zdánlivé vířivé lřesení půdy, když totiž pošinuté vrstvy na jednom 
místě rychleji, na druhém volněji se pohybují, lo vše srovnává se s naší domněnkou. 
K takovým mohúlným změnám povrchu zemského vede ledy zdánlivě nepatrná 
do země vnikající vláha rosy. Jako déšť a sníh na povrchu, lak v míře ještě větší 
pracuje podzemní vláha uvnitř země na neustálém vyrovnávání kůry zemské starými pře- 
vraty zbrázděné, a lak pozorujeme zde, jako všude v živolě přírody, neustálou snahu 
po rovnováze, neustálý vír proměn vracujících se k prvopočálečnímu stavu. 
opečné výjevy. 
Je-li účinek vody do skal prosakující již lak mohúlný, že se jím skály boří a 
rozsáhlé krajiny ve svých slěžejích otřásají, jest účinek vody do hlubin vniklé, kde se 
přibývajícím teplem útrob zemských v páry měnili musí, tím mohútnější a rozsáhlejší. 
V horkých úlrobách země mění se působením par a horké vody vrstvy zemské již ne 
pouze v měkkou bahnitou hmotu, nýbrž celé kamení přechází tlakem a teplem ho- 
roucích par ve hmotu ohnivou, která tlačíc na pevný povrch neodolatelnou silou jej ko- 
nečně prorazí a na povrchu stydnouc v nebelyčné homole se hromadí, 
Mylné by bylo odvozovati sopečné výjevy, neb tím jmenem naznačujeme vyslu- 
pování ohnivých hmot z útrob zemských, ode žhoucí, pod vychladlou korou zemskou 
ukryté látky; neboť pak by musily všechny sopky, majíce společný pramen, též vydávati 
stejnou hmotu, čehož ale pravý opak u rozličných sopek se pozoruje. Též nesmíme 
k sopečným výjevům počítati pouze činnost živých sopek, vylévajících žhoucí lávu, ný- 
brž celou řadu úkazů, která vydychováním plynů ze země, vystupováním bahna a horké 
wody počíná a soptěním obnivých hor se končí. Porovnáním všech těchto úkazů poznáme, 
že jsou vlastně jako podotknuté sesulí hor a otřásání skal výjevy místními, závislými 
jako ony od povahy hor a od vniknutí vod do lůna jejich, a že voda, nikoliv ale oheň, 
jest hlavním původem sopek. Kdyby nebylo soptění a zemětřesení místní, obmezené 
na útvary mezi sebou souvislé, nýbrž kdyby pocházelo od tlaku žhoucího jádra zem- 
ského, byl by každý sopečný výjev provázen strašlivým otřesem celé kůry zemské, 
Obmezenost těch výjevů na určitou místnost jest tuším jeden z nejpodstatnějších dů- 
vodu toho, že příčina jich jest též jen místní. ; 
Jak rozkladem vápna, uhelných vrstev neb kamenní dehtem proniknutého 
v hloubkách větších kyselina uhličitá povstati a pak co plyn ze země ucházeti může, 
-bylo už dříve ukázáno. Vyrovnání a vystupování tohoto plynu můžeme považovali za 
(první člen v řadě sopečných úkazů, a skutečně nalézáme výdechy tohoto plynu velmi 
často v okolí živých sopek nebo vrchů sopečnou činností povstalých. Znamá jest v tom 
"ohledu tak nazvaná Psí jeskyně v sousedství jezera Agnanského u Neapole, z jejíž 
