78 
půdy neustále kyselina uhličitá ' vystůpuje a 'vé vrstvu při zémi se rozšiřuje, v níž pož 
chodně © shasínají a zvířata se udušují. "Taktéž vychází z Vesuvu, zvláště ale z jiho“ 
amerických sopek, velmi mnoho kyseliny uhličité. V Čechách nalézají se vody kyselé, 
z'nichž množství kyseliny této vychází, v okoli čedičových hor, dávnou Sopéčnou činností 
povstalých, jako u Bíliny, Františkových a Marianských Lázní: v (Němcích zvláště 
v'okolí: vyhaslých sopek Eiflu u Rýna, v čedičovém pohoří Taunu, ve Francii M čedičové 
krajině Auverňské. Z mimoevropských krajin podotýkáme ostrov Java, kde se množství 
kyselé vody u paty sopek' prýští a jehož tak nazvané údolí smrti u Baturu četnými popisy 
vůbec známé se stalo. Údolí toto jest kotlina malá se stěnami 30-35 stop vysokými, 
na jejímž dně po deštích množství kyseliny uhličité se vyvinuje, pročež lidé a (zvířata 
lam ozabloudilí se udušují. 
Mimo kyselinu uhličitou povstává rozkladem uhelných hmot, zvláště v uhelných a 
kamenosolních ' vrstvách, množství plynu uhlovodíkového, kterýž v některých uhelných 
dolech, zvláště belgických a anglických, pro svou fřáskávost při zapálení horníkům věliní 
nebezpečným se stává. (8 
Již dávno jsou v Číně známy ohnivé prameny, které v kamenosolných horách 
vyvrtány byly a z nichž od tisíce let již uhlovodíkový plyn a pěnivá pára vystupuje. 
Y solinosných horách severní Ameriky. vítají horníci při vrtání vystupování hořlavého 
plynu co zvěslovatele blízké soli. Od dávných časů hoří plyn v solných dolech u Malého 
Saryše na Slovensku a u Slalin v Marmoroši; ve Věličce obsahuje tak nazvaná třaskavá 
sůl, která ve vodě výbuchem se rozpouští, stlačený plyn uhlovodíkový. V Italii vyráží 
podél Apenin z vrstev solinosných +a „dehtem  proniknulých množství pramenů plynných 
dílem hořících, jako na skále Pielra mala mezi Bononií a Florencií, u Barigazza mezi 
Modenou a Pislojou a u Velleje ve vévodství Parmském. Poněvadž rostlinné látky, je“ 
jichž rozkladem tyto plyny povstávají, také síru v-sobě mají; provází obyčejně také 
plyn sírovodíkový tylo výpary, Z něho vylučuje“ se pak působením př vzdušného 
síra, a kde se plyn zapaluje, laké kyselina siričitá. 
Tlení a vyluhování podzemních uhlonosných. vrstev spůsobuje nezřídka proměnu 
jejich v bahnitou hmotu. „U Gajarina v království. Benálském vyrazilo z vrtané studně 
spolu s vodou, rozpěněné „bahno a smrdutý plym, který hořel plamenem 30'stop vyso- 
kým, „U Baku na solnalém poloostrově Abšeronském « u západního břehu Kaspickéhó 
moře hoří potud „věčné ohně,“ posvatné ohmnislužebným Parsům. Na mnohých místech 
vyráží plamen, z půdyneuslále, na mnohých plýn bez ohně uchází, Neb všude jest půda 
nasycena skalním olejem a dehlem, a ze všech skulin řiné se- hořlavý plyn uhlovodíkový. 
Ročně dobývá se na těchto místech 40 millionů liber hnědého a kalného skalního: oleje 'a 
tři -milliony liber čiré nafty. Množství toto jest, ale nepatrné proti nesmírnému množství, 
kteréž, oheň stráví nebo kleré neshořené uchází. Pod vápennými vrstvami, jimiž tato 
krajina pokryta jesl; musí, se nalézali rozsáhlé vrstvy změkčené polotekuté hmoty: Ná 
přemnohých místech - vytlačuje se váhou svrchní vrstvy tato bahno na den, a tak: po- 
vstávají ploské rozlité kopce, z nichž plyn a někdy i skalní dehet vystupuje. "Někdy se 
část půdy sesedá, země „se třese a hřmícím výbuchem vyrazí stěsnané plynem nábu- 
břené  báhno, povstane sopka bahenní, metajíc daleko kolem. sebe kameny a bláto: © Po- 
dobné bahenní sopky vyskytují se v Italii; jsou lo znamé Salsy v Modeně, Parmě, Toskaně 
av Sicilii, Jednu z těchlo bahenních. sopek, Makolubwv Sicilii; znal již Strabo.' Dolomieu, 
kterýž jiox,4781 ohledal,, popisuje“ ji eo plochý kopec 450 stop. vysoký :a 'půb:míle 
