86 
dýcháním a vyměsováním, čímž povstává neustálé proměňování v bytosti, ba ona se 
tím stává spůsobilou rozploditi se, ze starších vznikají bylosti nové, které pak přibírá— 
ním látky opět tétéž nabývají spůsobilosti. Bez síly organické není organické spojitosti, 
pouhá hmota zúslává věčně neorganickou. Oplejte se lučby, a ona nebude se oštídati 
s důkazy. Odkud se tedy vzaly organismy? Jsouce jedenkráte zde dále se rozplo- 
zují, čím byla bytost dříve, tím stává se i zárod nový: z jádra jablkového nikdy ne- 
vyrosle sosna, aniž ze žaludu lípa. Každá bytost zvláštním se vyznačuje rázem, v každé 
určilá se zračí idea. Odkud tento ráz? Zdali vznikají organismy ze hmotných částie 
a prvkův, jichž přibírají a v sebe vnímají? Nikoli! Vyhyme=li jistý druh zvířat, nikdy 
více se nenavrátí. Kdyby všechny organismy se vyhubily, odkud by vznikly nové ? 
Jedná-li se tedy o původ a žídlo organismův, dle určitých ideí a vzorů se rozplozu- 
jících, opoušti nás přezvěd, empirie, tu počíná obor filosofie. K rozřešení otázek : Od- 
kud a kterak? hlásí se rozličné filosofické soustavy, z michžto (mnohé, zejmena pak 
Leibnicův monadismus, protože méně známý; mlčením pomíjíme) dvě v nadpisu článku 
zmíněné, zkoncův sobě protivné, nyní nás zaměstnávali budou: materialismus a 
idealismus. 
Materialismus jest ona filosofická soustava, jejížto přívrženci vesmír a všechny 
zjevy v něm vykládají z ruchu- a vlastností hmoty alomův, částic jednoduchých. Po 
jejich zdání již ve hmotě skryta jest síla tak se vytvářili, aby v tom tvaru určitá my- 
šlénka, idea se zračila. Zde však se rozcházejí, jedni tyrdíce, že ze všech atomů 
v jistých okolnoslech za příslušnými výmínkami všechno může vzniknouli; druzí zase 
stojí na tom, že z určité hmoty a látky toliko určité věci a bytosti mohou povslali, 
Patrnoť, že spočívá-li ve hmotě tvářivá a oživující síla, pak myšlénka o tvůrčí, vně 
hmoty stojící bytnosti, myšlénka o Bohu osobném, všemocném a nanejvýš moudrém, ja- 
kožto o tvůrci a zachovateli všeho míra, jest zbylečna, s níž malerialista ovšem neví co 
počíli. Pověslná „generalio aeguivoca,“ přerozování-se přírody podle německé přírodní 
filosofie, pak i v jistém ohledu frenologie mají svůj původ v této soustavě. 
V jakékoli však spůsobě materialismus vystupuje, vezdy a všudy svědčí proti 
němu příroda ! 
Bytosti organické totiž nejsou pestrá směsice rozmanitých, beze všeho zákona a 
spojidla porozházených tvarův, nýbrž přísná soustava, v nížto ani slychu ani vidu o 
náhodě, © Ač jednotlivé skupiny svou zvláštní povahou se vyznačují, předce dá 
se velmi dobře pozorovali článek přechodní, obecné spojidlo, to. jest jednotlivé 
skupiny. v len spůsob jsou spořádány, že v jedné už naslíněn; naznačen ráz sku- 
piny příbuzné; a na lélo právě příbuznosti založili přírodozpytcové vědecký pořádek a 
roztřídění organických bylostí, s velkým důmyslem a nejlepším výsledkem se propraco- 
vavše k přirozené soustavě, k níž příroda sama rázovilým vylíčením povahy jednotli- 
vých skupin podávala klíče. V čeledi koček na př. snadno pozorovati, že- spůsob jejich 
Živola, přede vším ale obyčej, jakým své kořisli se zmocňují, drápův nazpět stažitel- 
ných co nejdůležitější části jejich organismu, požaduje. (Gepardovi však, ač jeho mravy 
ostatně jsou docela kočičí, schází ona stažitelnost drápův, nohy má delší a slabší, tělo 
táhlejší nežli obyčejné kočky. Tato úchylka v čeledi koček neomylné vydává svědeciví, 
že právě ona, totiž úchylka, ve skupině nejblíže příbuzné, ve skupině psův, jesl pra= 
vidlem, význačným rázem. (Gepard jest kočka s tělem psím, čili pes s kočičí hlavou, 
s kočičími mravy. Právě tyto a podobné tvary, jimž příslušné vykázali místo přírodo-— 
