91 
ním; s takovou silou do žaludku, že hoto náramně bolelo. Aby se mu pomstil přede- 
vzal si ho předhonili, Od té doby počal tak pilně pracovati, že v krátké době stal se 
nejvýtečnějším žákem v Granthamu. 
Ve hlučných zábavách svých soudruhů účastnil se mladý Newton jen potídku; 
raději bavil se mechanickými pracemi a zhotovoval rozličné vzorky strojů. Tak zhoto- 
Yil vodní hodiny, větrný mlýn a samolížný vůz. Také vypravuje se o draku zjeho dílny, 
jemuž prý zavěsil na ocas lncernu, tak že jej venkovský lid z okolí měl za kometu. 
Potřeba, kresliti sobě plány svých strojů, vedla Newtona k rejsování, v němž činil 
znamenité pokroky. Ku konci pobytu jeho v Granthamu vyvinulo se v něm také na- 
dání básnické, jehož některé plody z té doby pocházející se připomínají. 
Vyhýbal-li se Newton spolkům svých spolužáků, tím více sobě liboval ve spo- 
lečnosti děvčat, které jako on byly na stravě u Clarka. Mezi nimi byla jakási slečna 
Storeyová, as o dvě neb tři léta starší než on, ku které táhla ho vroucí náklonnost, 
jenž brzo stala se obapolnou. Ale obmezené okolnosti Newtonovy, které nepostačovaly 
ku pojištění budoucnosti, byly lé lásce na překážku. Slečna Storeyová vdala se po- 
zději dvakráte, ale Newlon nezapomněl na svou první lásku ani v nejskvělejší době 
svého života, i navštěvoval paní Vincentovou, jak se někdejší milenka jeho po druhém 
muži svém nazývala, kdykoli bydlišti jejímu na blízko přišel, ano štědrostí svou neje- 
dnou přispěl rodině její ku pomoci v peněžitých nesnázích. 
Když bylo Newtonovi patnácle let, ovdověla malka jeho podruhé, a s třemi dělmi 
z druhého manželství vrátila se na svůj slaleček do Woolsthorpu, kamž i Newtona 
zpět povolala ze školy Granthamské, aby jí napomocen byl při hospodářství. Pokroky, 
jaké činil Newlon ve vědáeh, vzbuzovaly sice veliké naděje, náklad však na další jeho 
studie přesahoval prostředky malčiny, a mladý Isák musel chěj nechtěj opustili dráhu 
vědeckou. A však i doma zaměstnával se více svými knihami nežli hospodářstvím, které 
jeho přičiněním málo prospívalo,  Měl-li pásti ovce, bloudil se založenýma rukama po 
polích, pohroužen v hluboké myšlérky, an ovce buď daleko někdo se toulaly anebo obilí 
opásaly. Y sobotu posílala ho matka v průvodu starého sluhy do Granthamu na trh, 
aby lam zpeněžil plodiny jejich statečku a za ztržené peníze nakoupil domácích potřeb. 
Tu mladý Newton obyčejně na půl cestě usadil se s knihou pod nějaký stinný strom 
a poslal sluhu samotného do města, aby tam místo něho vše pořídil, a zahloubě se 
v pílné člení čekal na jeho návrat, 
Při takových jeho obyčejích viděla matka, že Isák jest jí málo platen při hospo- 
dářství, a poněvadž byla příliš chuda, aby ho mohla určili k jinému povolání, byla 
by ho, zajisté zcela zanedbala, kdyby se ho nebyl ujal příbuzný jejich jmenem 
Ayscough, jenž byl v sousedství duchovním. Ten, spatříc jednoho dne Newtona sedí- 
cího za křovím s geometrickou knihou v ruce, odhodlal se sám náklad vésli na jeho 
studie a mladý Isák vrátil se zpět na školu Grathamskou. Tam zůstal Newlon ještě 
několik měsíců, v červnu pak r. 1660 odebral se na vysoké školy Cambridgeské. 
V těch dobách nebyla ještě pominula obliba v astrologii, a jako jiní výtečnici 
vědy, tak i Newton přiveden byl skrze ni na cestu vědeckého skoumání. Aby se toliž 
přesvědčil o pravosti neb nepravosti pravidel astrologických, vrhl se na studium mathe- 
i matiky a zcela se do něho ponořil. Od Euklida postoupil brzy ke studiu spisů Carte- 
sia, Wallisa a Keplera, a od té doby nepřeslal se obírati oněmi velikými otázkami, vzla-: 
