92 
hujícími se na zákony všehomíra, jejichž rozluštění tehdejší učený svět Za nejvzneše- 
nější cíl sobě stavěl. 
Odbyv studia veřejná ucházel se Newton r. 1665 o adjunkiství při universitě, 
čili tak zvané fellowství, kterého však neobdržel, an uděleno bylo jakémusi Uvedalovi, 
jehož jmeno jen tím ušlo zapomenutí, že byl šťastným soupeřem Newtonovým. Z toho 
patrno, že Newton, jakkoli výtečný mathematik, toho času ještě nebyl učinil žádný ze 
svých velikých nálezů, který by byl veřejnou pozornost naň obrátil, 
Roku 1666 panoval mor v Angličanech a zasáhl také město Cambridge. Aby se mu 
vyhnul, odešel Newton na nějaky čas do Woolsthorpu. Do lé doby padá známá pověst 
o padajícím jablku, které prý Newtona pod šlěpem sedícího přivedlo ku přemýšlení o 
zákonch tíže. Pomíjejíce toho, že pověst tato ničím není authenticky stvrzena, nemy- 
slíme, že duch Newtonův potřeboval teprv nějakého zevnitřního podnětu k takovému 
přemýšlení, vědouce, že již po delší čas obíral se fysikálními zkouškami, keré ho měly 
vésti ktak slavným výsledkům. Spíše zdá se nám, že celá ta pověst vymyšlena jest dle 
podobné události, která se vypravuje o Galileim, že totiž kýváním se kostelní lampy 
přiveden byl k vynalezení zákonů, jimiž se řídí kyvadlo, 
Po utichlém moru vrátil se Newton do Cambridge, a v následujicích na to letech 
dobyl sobě stupňů akademických. Roku 1669 učiněn jest konečně professorem mathe- 
matiky na místě doktora Barrowa, který oddal se- zcela theologii. Nyní leprv nastává 
doba vědecké slávy Newtonovy. 
Ještě před svým uslanovením za professora učinil Newton první svá důležitá 
odkrytí v oboru optiky a mathematiky, “ ačkoliv je na ten čas ještě neuveřejnil. Jemu 
náleží zásluha, že odkryl složitost světla z paprsků rozličně lomitelných. Jiný vynález 
oplický, který padá v tu dobu, jest vynález dalekohledů zrcadelných. První takový da- 
lekohled, kterého použito bylo k pozorování astronomickému, zhotovil Newton dle udání 
některých již roku 1668 ; musel to tedy býti jiný nástroj toho druhu, nežli jest ten, 
jejž chová © Royal Society co drahou památku po Newtonovi a který poznamenán 
jest rokem 1671, Zdali věděl Newlon o starších navrhách ke zhotovení zrcadelných 
dalekohledů, z nichž nejprvnější učinil Mersenne r. 1639, druhý později Jakub Gregory 
— anebo-li myšlénka ta původně se v něm zrodila, rozhodnouti nemožno. 
I mathematiku obohatil v lé době vynalezením tak zvané binomické věly, která 
ho vedla k nauce o fluxích, jak nazval mathemalické zvláštnosti nekonečných řad, jichž 
pomocí takové poměry, které se zcela určitě ustanoviti nedají, přibližmo tak dalece 
udávati učil, jak toho potřebí k nějakému účelu. Tím zajisté Newton založil novou 
epochu v mathematice, že ale neměl obyčej, vynálezy své hned za tepla ohlašovati 
světu — což dílem z přirozené ostýchavosti, dílem aby se vyhnul učeným hádkám, až 
teprv po delším čase, a lo někdy jen z donucení učinil — bylo mu později hájiti 
prvost odkrytí toho proli Leibnitzovi, který samostatně, nevěda o Newtonovi, tyléž 
zvláštnosti nekončených řad nalezl a differencialemi nazval. 
Zatím počala se roznášeti pověst o Newtonovi a jeho nálezech, ačkoliv on sám 
dosavad nebyl o tom ničeho uveřejnil. Tak jmenovitě došla zpráva o nových jeho te- 
leskopech i královskou společnost nauk (Royal Society), která je žádala viděti. *) 
%*) Společnost tato povstala skoro stejnou dobou jako akademie francouzská. Jako 
tato byla s počátku spolkem toliko soukromným, až r. 1662 obdržela od Karla II. 
zvláštní výsadu (charter) s titulem „společnosti královské.“ 
