ý 
* Čo PEB sy“ 
103 
Podrobné zprávy o mojich starších i novějších literárních, zvláště přírod- 
nických pracích. 
Podává Dr. Jan Purkyně. 
(Pokračování) 
Nebyloť mi snadno za mého pobylí v Prusích vždycky se vyhnouti pracím en- 
cyklopaedickým a recensím do. kritických časopisů, jakkoli jsem v sobě cítil málo po- 
volání k tomuto nádennickému druhu spisovalelství, an živá příroda mému samostatnému 
badání hojnost nových a lákavých látek naskytovala. Když však roku 1928 professo- 
rové medicinské fakulty Berlínské k vydávání velkého encyklopaedického slovníku lé- 
lékařských nauk se zavázali, nemohl jsem prof. Rudolfimu odepříti účastenství v tomto 
díle, jehož úplný titul jest: 
37. Encyclopaedisches Wórterbuch der medicinischen Wissenschaften. Berlin im 
Verlage bei G. W. Boike. 1829. 
Články. o klerých tam ode mne jednáno, jsou následující: 
Achromalopsia, Akustik, Affekt, Ahnung, Anthropologie, Artikulirte Tóne, Asso- 
cialion, Augenláuschungen. Bauchreden, Begcaltung, Begierde, Beissen, Bewusslsein, 
Brůhen, Brůten, Brunst, Color animalis, Chylificatio, Chylus, Chymificalio, Chymus, Cir- 
culalio sanguinis, Contraciilitas, Cranioscopia, Dens, Diastole, Digestio, Ei, Empfing- 
niss, Erzeugung, 
Mělť jsem ještě dost bohatou zásobu článků mně napřed uložených, po smrti 
však Rudolfiho (1832) neucházel jsem se déle o tyto práce, a jeho nístupce měl rov- 
něž svých lidí, jimž jakéhos takéhos výdělečku dopřáti mohl. Dovoluji sobě o něko- 
lika článcích, kde něco vlastního se nachází, krátkou podati zprávu, o něklerém snad 
obšírněji na jiném místě. 
Ajřekt — Vášeň. "Tento článek jsem nejpilněji a původně vypracoval. Že nepo- 
znán a neoceněn v encyklopaedickém skladu medicinském leželi zůstal, bývá oby- 
čejný osud takových, zvláště theoretických pojednání. Psycholog od řemesla jich tam 
nehledá, a lékař si jich málo všímá. Za úvod slouží považování vášně ve smyslu vše- 
obecném. Vášeň jest všeliké hnuti mysli (Gemůth). Základní živly mysli jsou: čilí a 
puzení. Jsouť vášně kde čilí převahu má, a jiné kde puzení přesládá. Hnutí mysli má 
na sobě všechny známky, které vůbec pojemu hnutí vlastní jsou. Jest v tom vlastní 
metaforistika, která ouplně vyložená dosti by byla zajímavá. —— Dále jsem se pokusil 
udati rozdíly mezi vášněmi a náruživostmi — Bytnost vášně arci vládne též v náru- 
živosli, jest zde ale více upevněna, konkrelní, kdežto ona,. jako cizopasná moc, menší 
nebo větší obor sil duševních sobě osvojuje. Našlo tu také své místo porovnání vášní 
s temperamenty a s némocemi duševními. Hlavní zřetel brán na vyložení prvotních 
čili živelních částí vášní, z kterých zvláštní vášně jsou složeny a které za základ slou- 
žili mohou k vystavění soustavy duševědecké.  Rozdělil jsem tylo prvotní vášně na 
dva obvody: obvod skutečnosti a obvod vědoucnosti, podlé hlavních pramenů dušev- 
ních sil: čití, pudu a vědění, i vystavil jsem následující hlavní vášnosti: A) v oboru 
skutečnosti nebo praklickém: 1. vášnost čití čili passivní, která se rozstupuje na vášně 
slastné a bolné; 2. vášnost sily čili aktivní, která se dělí na vášně zpurné a zchahlé ; 
