Rc sg- uje 
105 
Roku 1830, P. Schafařik Geschichte d. slaw. Sprache und Litteratur nach allen Mund- 
urten, © Ofen. 1826. 
Roku 4832. Bowring Cheskian anthology. Lond, 1832. 
Roku 1833. Dzondi die Funclionen des weichen Gaumens. Halle 1831. 
Bennati recherches sur la formation de la voix, Paris 1832. 
Roku 1835. Z Oleska:: Piesni polskie i ruskie ludu galicyiskiego.  Lwów 1533. 
Velpeau embryologie, ou ovologie humaine. Paris 1833 
Roku 1836. Van Deen disguisitio physiologica de differenlia el nexu inter nervos vitae 
animalis el organicae. Leiden 1834. 
Roku 1837. Kopilar, Glagolita Clozianus. Wien 1836. 
Roku 1839. Girgensohn Entwicklungsgeschichte des Riickenmarknervensyslems, Riga 1837. 
Roku 4841. Schafařik u. Palacky, die állesten Denkměler der bóhmischen Sprache. 
Prag 1840. 
Roku 1845. Schwann microscop. Untersuchungen úb. die Uebereinstimmung, in d. Structur 
u. d. Wachslhum der Thiere und Pflanzen. Berlin 1839. 4 Kplt. 
Nemohu zde zcela opominouti spůsob, kterým jsem si v recensi toho spisu 080- 
boval jakéhos podilu u vystavení nové theorie o buňkách co. tvořiva těles organických, 
světoznámé Zellentheorie. 
Vyslovil jsem se lam v tenlo spůsob : 
„Bylof to šťastné, a nynějšímu stavu nauky o tvarorodu rostlinstva i zvířectva 
přiměřené podniknutí, konečně pokusiti se o důkladné porovnání obou a odvádění jich 
prvotných částek z jednoho původu. Slušnost jest Schwannovi přičísti lu zásluhu, že 
byl z nejprvnějších, jenž pozorování různá sem naležející soustředil a co základní ideu 
přírody po vědecku vystavil, Není pochyby, že i jiní v oboru mikrotomie zvířat i rostlin 
činní skoumatelé podobného cos, jako autor, dříve než om anebo tou samou dobou ob- 
mýšleli, že o podobná porovnání a odváděni budovy prvkové zvířat i rostlin se po- 
koušeli, Neboť to leží v povaze věci samé, že objeklivné  zkusné badání konečně 
k jakési zralosti dospěje, kde, řekl bych, pravý duch předmětu sám o sobě v celé své 
ryzosti vynikne a badateli v zářící slávě se vyjeví. Záležíť pak hlavně na osobnosti 
jeho, aby uměl pro sebe použiti té doby nebeského zjevení idey, a si ji přivlastnili. 
čímž by i veřejně před světem co její šťastný spojenec chovati se směl. Komu takové 
štěstí připadlo, lomu dostane se i záletníků, kteří starší práva sobě osobovati smějí, 
ano na někdejší milostné obcování s tou samou ideou by okazovali, kdyby se toho, 
nepouživše před obcí učenců veřejných ohlášek, naproti blaženému soupeři, jenž 0 pří- 
zeň bohyně nejvíce se vynasnaživ práv milostníka požívá, sami vzdáti nemuseli. Též 
referent, od prvních let svého přísnějšího zaměstnání s histologií (tkaninosloví) rostlin 
a zvířat měl to štěstí, že taléž idea původní prvkové jednoty obou se mu vyjevila, 
o čemž pak mnohonásobně rozmlouval s přebiízkým tehdáž prací svých oučastníkem 
prof. Valentinem, jenž i r. 4834 v svém pojednání o srovnávající histologii rostlin 
i zvířat, kterému velká cena Pařížské akademie přirčena byla, téže myšlénky svým 
spůsobem použil. Divno jen, že jeho spis nikdy do veřejnosti nepřišel Co znak mé 
| myšlénky sloužilo tehdáž i slouží dosud slovíčko ceambium (Splint, běl), jímž jsem 
střídavě prvotní látku rostlinnou i zvířecí pojmenoval, co záhrnek smyslu toho po- 
rovnání, a jehož i prof. Valenlin v pozdnějších svých spisech morfologických použiti 
za dosti pohodlné a význačné považoval. 
