118 
O polních myších 
Podává František Špatný. 
(Dokončení.) 
Nedá se upříti, že myš na šírém poli neb na louce denně více trávy sežere, než když je 
uzavřena v kleci. Za tou příčinou se musí na tu okolnost při řečené zkoušce ohled vzíti a něco 
přiraziti. K pelechům (lůžkům) a špižírnám mají myši dvě díry (novy), jednu pro vchod a druhou 
pro východ. Také mají pod zemí ve hloubce asi 2—3 palců chodby rozmanitého směru, které 
snad k tomu slouží, aby se myši rychle schovati mohly, když se nepřítel blíží. Zvláštních 
děr na myší trus nenalezl jsem. Trus (lejno) vypouštějí blízko vchodu svých děr, snad 
za tou příčinou, aby v děrách nesmrděl. (Cestičky myší vyšlapané nalézají se v hojném 
počtu a v rozmanitém směru, po kterých myši velmi rychle běhají a na pastvu táhnou. 
Polní myši umějí také dobře plavati. Pelech se nalézá obyčejně v hloubce jedné -topy pod 
zemí, a špižírna půl stopy i méně. Lůžko je z obilního listí a vyložené na vrch hebkým 
pýřením osetovým. Myší oset při zemi překusují a pýření u semena z něho vytahují a 
do pelechů zanášejí, Na místech, kde oset neroste, nemají pelech pýřením vyložený, Tak 
se i ta malá myš o své pohodlí stará. 
Přírodopisec J. H. Blasius praví *), že mají myši již v měsíci dubnu 4—8 
mladých a že se omyšují pětkrát i sedmkrát do roka. "Také prý se stává, že mají mladé 
myši z prvního omyšení již na podzim také mladé. Dotčený spisovatel neudává ale, 
zdali žijí myši v párkách nebo zdali má myšák více myší k svému kochání. — Pan 
prof. Staněk a pan Emanuel Purkyně domnívají se, že myši žijí v párkách, poněvadž 
několik párků myší v děrách zahražených vynašli. To samé tvrdili rolníci. Zdá se mi, 
že se nedá určiti, kterého času myši počínají mladé vrhnouti. Panuje-li pohodlné počasí, 
snad již v březnu ponejprvé vrhnou. Tak též se snad nemůže přísně určiti čas, v kte- 
rém přestávají na podzim vrhati. Rovněž to záleží na počasí. Rolníci mi vypravovali, 
že nalezli v jednom pelechu 14—16 mladých, a že mají staré myši každý měsíc mladé. 
Také hospodářové tvrdili, že je za dva měsíce mladá myš dospělá k plemenění, a je-li 
tomu tak, tedy se dá snadno vysvětlit, že myši tak rychle obrodu zmaří. Já jsem jednu 
březí myš otevřel a nalezl jsem pět mladých ; pan Emanuel Purkyně jich několik březích 
pitval a nalezl v nich 2—5 mláďat. Snad vrhnou více mladých při prvním omyšení a zpo- 
nenáhla snad mladých při pozdějším vrhnutí ubývá. Vypaseného dospělého myšáka dal 
jsem vážit, a byl 3 loty těžký. © Také mi jistý rolník vypravoval, že staré myši vyorané 
mladé, které ještě běhati nemohou, rychle do děr odnášejí za krček, tak jako kočky ko- 
ťata. — Ačkoliv se polní myši blízko obydlí lidských nalézají, předce je slovútní přírodo- 
pisci až posud jen povrchně pozorovali a o jich životě jen velmi chatrných zpráv nám 
podali. Vůbec si přírodopisci nejvíce na zevrubném popsání zevnějšku a vnitřností zviřat 
zakládají. (Tam neschází důkladné udání každého odstínu barvy, počtu pazourků, zoubků, 
délky těla, uší, ocásku atd. Čtenář takového popisu dlouho svou trpělivost zkoušeti musí, 
nežli přijde k zajímavější části přírodopisu ze života zvířete, a ta bývá bohužel obyčejně 
velmi krátká a jalová. Obyčejně popis života zvířat jeden přírodopisee od druhého opi- 
suje, ničeho nového z vlastního pozorovaní nepřidaje, Často se tedy o tom veliké lži z je- 
dnoho přírodopisu do druhého přenášejí. I jest už svrchovaný čas, aby se tato náramná 
vada našich přirodopisů odstranila, zvláště pak měli by si naši přírodopisci na vyskoumání 
+) Fauna der Wirbelthiere Dentschlands und der angránzenden Lánder von Mitteleuropa. Erster 
Band. Naturgeschichte der Sáugethiere. Von J. H. Blasius, Professor am Collegio GCarolino in 
Braunschweig. Mit 290 Abbildungen im Texte. Braunschweig, 1857. Str. 385. 
