120 
myší jim dotčený ředitel platil po jednom Krejcaru stř. V tom jetelišti pozůstalo ještě ži= 
vých myší nejméně dvakrát tolik, tedy bylo na tom poli dohromady asi 110,952 myší. 
10. Poněvadž se myši hlavně v mezích a polních březích peleši, pročež se máme o to 
postarati, aby se jejich hrady rozoraly, čímž se hlavně přispěje k jich zahubení, poněvadž 
se v poli před lijavcem uchrániti nemohou a zahynou. Při tom se musí ale opatrnosti 
šetřiti, aby si hospodář rozoráním svahovité meze neb břehu neuškodil. Někdy taková 
mez neb svahovitý břeh chrání pole před spláchnutím ornice. Všecky uvedené prostředky 
budou neplatné, pakli jich každý hospodář v obci, kde se myši nalézají, bedlivě užívat 
nebude k záhubě velikých svých škůdců. © Rovněž také ničeho neprospívá, když pouze je- 
den hospodář v obci housenky bedlivě na svých stromech sbírá. Tak jako housenky 
z jedné zahrady do druhé přecházejí, tak rovněž myši z jednoho pole na druhé, z jedné 
obce do druhé přebíhají. Aby ale všickni hospodářové v jedné obci neb v jednom kraji 
myši bedlivě lapali a hubili, nedá se tak snadno docílit. Za tou příčinou jest hubení 
myší jednotlivých držitelů hospodářství marné namáhání. ' 
Nejvydatnější prostředek k zahubení myší je mokré počasí, zvláště když po dlouho 
trvajícím lijáku silný mráz nastane. Při takovém povětří jich nejvíce v děrách pojde, po- 
něvadž se tam utopí i s mladými. Polní myši okolo stavení také kočky lapají. Kuny, 
tchořové, lišky, ježkové, hlavně ale kolčavy (lasice), křečkové atd.; dravé ptactvo: Jesní 
káně (myšilov, falco buteo) sovy veškerých druhů, havrani, vrány, čápi atd. jsou nejúhlav- 
nější nepřátelé polních myší. J. H. Blasiůs praví ve svém spise, že našel v žaludku les- 
ního -káněte 30 myší. Kdyby jich denně toliko 15 spotřebovalo, tedy to činí za rok 5475 
myší, a kdyby se těch káňat v některé krajině 20 nalézalo, spotřebovali by ročně dohro- 
mady 109,500 myší. Z toho následuje, že se mají myšižravá zvířata všemožně šetřiti, 
Jest také svrchovaný čas, aby se střílení dravého ptactva, které hubením myší více pro- 
spívá néž lapáním pernaté zvěře škodí, zapovědělo, a aby se také zástřela jen dle opravdové 
škody myslivcům vyměřila. Až posud dostávají myslivci střelné za nejvýtečnější myšilovce 
(ptáky, kteří myši lapají). 
Že se myši při pohodlném počasí okolo Prahy velmi rozmnožily, tomu nelze se 
diviti, poněvadž se tu žádných lesů nenalézá, kde by se myšižravá zvířata rozplemeňo- 
vati mohla. Ukáže-li se někde takové zvíře, musí svou opovážlivost brzy smrtí zaplatiti, 
poněvadž se tu na jednoho ptáka mnoho střelců vyhrne. Mnoho pozemků okolo Prahy 
bohužel ladem leží, kde před nedávným časem ještě krásné stromoví stálo, a na vysazování 
stromů okolo polností velmi málo se obětuje. Vyjdeme-li kteroukoliv branou z Prahy ven, 
málo kde uzříme vysazené stromy u polí. Ani toho košatého planého stromoví zisku 
chtivá ruka na poli neušetřila. Zde nenalezneme již hrušky, abychom zpívali národní píseň : 
Stojí hruška v šírém poli vysoká, 
Pod ní pěkná bílá růže vykvetá. 
Také na těch místech, kde voda všechnu zem na stráních spláchla, poněvadž se tam 
všecko stromoví a křoví vysekalo, může se opět zasíváním přiměřených rostlin znenáhla 
zem utvořit, a později se tam může zasít březové semeno. Až se bude více, stromoví 
okolo polí a na dotčených ladech nalézat, bude se také dravé ptactvo více mmožit a tak 
přibude nejúhlavnějších nepřátel polních myší. —- 
Nejstarší lidé tak náramnou záhubu od myší nepamatují, a v českých letopisech nic 
není zaznamenáno o takové škodě. (?) Pokud bylo více lesů, žilo také více zvířat myšižra- 
vých, a za tou příčinou nemohly se polní myši tak rozplemenit jako v nynější době, kde 
pořád lesů ubývá. : 
Že jsem o polních myších tolik slov šířil, nerač mi drahý čtenáři za zlé pokládati, 
Stalo se to v dobrém úmyslu, abych tuto znamenitou příhodu potomstvu v paměti zachoval 
