153 
zem spadlý, považuje se za nejkrásnější posud nalezené železo povětrné. Vůbec činí 
jen drobet větší povětroně chloubu sbírek nerostopisních, an kusy pro vědu znamenité 
skoro zlatem se váží, jak lo u našeho Loketského železa bylo, a my bychom pyšní na 
to býti mohli, že v Rakousku nejúplnější a nejlepší sbírka povětroňů se nachází, a jen těch 80 
kusů povětrního železa Vídenské sbírky při nejlevnější ceně na 23.611 zl. stř. počítati 
se dá. V druhé řadě stojí teprv sbírky Berlínská i Pařížská, ku kterým se zase sou- 
kromná sbírka barona Reichenbacha ve Vídni chvalitebně řadí. Památné hmoty jsou 
též následující: od Lenarla (Šáryšská stolice) 194 liber (v museu Pešťanském), od 
předhoří © Dobré Naděje 300 liber, od Krasnojarska v Sibiři (Pallasova hmota) 1600 
liber, od Red-Riveru v Luisianě 300 liber, od Oravy v Uhřích 3000 liber, z Bahie 
v Brasilii 17.000 liber, od Tukomanu v jižní Americe 30.000 liber těžká ; také u Du- 
ranga byly dle Humboldta hmoty 30—40.000 liber těžké nalezeny. — 
Zde se namítá olázka, jaké známky se dají vytknouti, aby železo povětrné od 
každého pozemského snadno se rozeznalo, poněvadž i toto dosud na 7 míslech co ryzý 
kov nalezeno jest, totiž v Durinkách (u Gross-Kamsdorfu), v Konnektikutu (Kanaan), 
v Brasilii (Minas geraes), v Kordilerách, v Uralu a na Altaji, i konečně v Čechách u 
Teplic a Chocně, kteréžto poslední však bezpochyby povětrné jest. (Viz Živu 1858, 
sv. 1), Jsouť pak tylo známky : 
4. Zevnilřní podoba. Tvar bývá nepravidelně sférický, v postavě zakulaceného 
úlomku s rozličnými vlisky, vruby a žlábky na povrchu svém, který korou kovových 
kysličníků pokryt jest, jejichž tlouštka od toho závisna jest, po jak dlouhý čas na po- 
větroň vduch a vlhkost působily. Často vynikají jednotlivé hlatí hranolové Schreiber- 
situ, všecky na týž spůsob do hmoty vsazené, odkud onen kovový lesk (brillant me- 
tallie glitter dle Clarka) pochází, kterým se větší kusy vyznamenávají. Hmota jest 
vůbec buď celistvá neb houbovitá i buňkovitá, a skládá se z většího dílu z ryzého 
železa, v němž jiné vtroušené nerosty, zvláště pak olivin a kyz klenčový (magnetický), 
snadno rozeznali se dají. 
2. Niklový kov ve hmotě obsažený; dle Stromeyera od 3—10 i 209, a více, 
který jen v železe povělrném přicházeje na jeho rozpouštivost v kyselinách veliký vliv 
má. Našel se sice v zlatých sejpách u Petropavlovska na Altai ve hioubi 311, stře- 
víců balvan železa ryzého, nikl v sobě obsahujícího, ale z toho ještě nenásleduje, 
že by v pozemském železe nikl se nacházel, nýbrž musí se přijmouti, že jest lo je- 
diný příklad pádu povětroňů z časů předhistorických. Jinak by se tento úkaz vysvělliti 
nedal, a že se posud jinde povětroňů nedvokopali, má svou příčinu dílem v tom, že ryzé 
železo se snadno rozkládá a taklo více nepozná, dilem také v tom, že po krátký čas 
přísného skoumání zeměznaleckého zraky učenců na tuto věc posud se neobrátily. 
Nedá se tvrditi, že by všechen nadřečený nikl v celé hmotě železa lučebně 
vázán byl, nýbrž tento poměr může se jen o jistých částkách, krystallograficky od 
"ostatní látky se lišících, dokázati. V těchlo vešel buď jen nikl aneb nikl i fosfor 
„se železem v tak úzké sloučení, že se jen velmi těžce rozloučili dají, pročež jedno- 
duchá kyselina, ani se jich neujmouc, co tenké plátky, lístky neb desky mezi a nad 
tostalní nepravidelně smišenou hmotou je čněti nechává. 
3. Velká tažnost kovových povětroňů; proto se dá železo takové teplé i studené 
rsnádno kouti; když se až do žhavosti přivede a na to ustydnouti nechá, stane se vělmi 
"křehkým, čímž se opět od obyčejné liliny rozeznává. Tato nápadná houževnatost po- 
i 
