165 
vických. styrzení stává, „Jmenovitě (staří Řekové a Římané nejedním oudem toho řádu 
učinili počátek k proměnění povrchu země v Evropě. Z těchlo rozličných ohledů před- 
vedu již nejdůležitější rody, a druhy vylčených šesti čeledí. Mezi Jabloňovitými, kteréž 
největším dílem v mírném až i leplém pásmu severní polokoule se nácházejí, patří 
hruška a jabloň do téhož rodu Pyrus; téměř nekonečné jedlé odrůdy hrušek pocházejí 
z plané hrušky (Pyrus communis). pěstováním v rozličné půdě a napotomním štěpová- 
ním ; podobné odrůdy jablek od plané jabloně. (Pyrus Malus) se během času odštépily ; 
Oba: druhové rostou, původně v lesích po Evropě, majíce v planosti ovoce malé a trpké. 
Špatnější odrůdy hrušek slouží k dělání mestu. lak zvaného hrušťáku, jablek k dělání 
jablčáku, také k vytahování octu. Odrůdy hrušek a jabiek byly jiz Římanům známy, 
Plinius jmenuje 35 odrůd hrušek, kteréž větším dílem z Řecka, Egypla, Syrie brával. 
Jiný drub jablka (Pyrus baccala), jen asijako malá třešně veliký, roste v Sibiři, a kva- 
šením z.něho Rusové dobývají léž svůj kvas, oblibený jim nápoj. Oškeruše (obr. 1), mu- 
UESOA (Obr. 1.) 
al 
o VET 
"br 
OÓškeruše (Sorbus domestica). 
m „0 i 
kyně; břekyně (Sorbus. domestica, Aria, torminalis) vůbec se nepěstují, ale malé, hru 
štioi podobné ovoce po ouležení teprva stává, se jedlé, jsouc původně Irpké. | Všecky 
